22. Skovbundens urteagtige Livsformer. Samlag 



449 



lig at være Vandringsskud, er tydeligst. Antallet er 74 eller 21, u °/o. 

 Resten er altsaa alle Arter med Rhizoder og Rhizomer samt Kryb- 

 planter med Underjords-Vandreskud. Forklaringen af disse store 

 Tal maa sikkert være den, at Fugtighed og løs Jord, der let 

 lader sig gennembore, er gunstige for saadanne Arter. I Tabellen 

 1916 findes af Arter med Jordudløbere opført for vaad og sumpet 

 Bund 70, og lægges hertil de 11 for Vandplanter, bliver Tallet 81; 

 men dernæst kommer Vedsamtundene med 41, derefter lysaaben, tør 

 eller frisk Bund med 24, sluttelig urolig Bund med 8. Dette taler i høj 

 Grad for, at det er Skovbundens nævnte Egenskaber, der har frem- 

 met Forekomsten af Jordudløbere. Saadanne eller maaske Underjords 

 Vandrestængler overhovedet er formentlig opstaaede af Lysudløbere 

 derved, at saadanne regelmæssig er blevne dækkede af Løv og Jord, 

 derved er blevne blege Lavbladskud, hvis Stængelspids har tilpasset 

 sig til at gennembore Jorden (Warming 1918: 365). Naar der paa 

 aabent og mere tørt Land kun er omtrent halvt saa mange Arter 

 med Jordudløbere som i Skovene, sætter jeg dette i Forbindelse med 

 Standpladsernes forskellige Kaar (Bunden fastere og mere tør, ringere 

 Anledning til, at Lysudløbere dækkes og gaar over til under- 

 jordiske). 



Den næste Karakter, der bør omtales, er Ammeorganerne 

 (Knolde eller Løg). Oversigten S. 448 viser kun 30 Arter eller 8,6 °/o 

 af alle. I Tabellen 1916 er Forholdet følgende: Knold- eller Løg- 

 geofyter er paa urolig Bund 1, i vaad eller sumpet Bund 1, paa rolig, 

 lysaaben, tør eller frisk Bund 15, men i Vedplantesamfundene 20, d. e. 

 20 af 37. Her er to Spørgsmaal; det første om Aarsagen til det 

 relativt store Antal af Arter med Ammeorganer, det andet om Nytten 

 af, at de er Geofyter med oftest særlig dybt liggende Næringsbeholdere. 

 Hvad det første angaar, maa Svaret aabenbart være det, at disse 

 Arter er Vaarplanter, der behøver store Mængder af Næring til hur- 

 tigt Løvspring og Blomstring i Vaarens første Tid, før Skovens Løv- 

 tag hæmmer deres Assimilation; deres Vegetationstid er kort ligesom 

 Steppeplanternes (jfr. S. 278—79); Materialet til deres første Udvik- 

 ling maa være tilberedt Aaret forud. Hvad det andet angaar, har 

 jeg fremhævet, at Geofyterne i Skoven ingenlunde kan antages at 

 trænge til særlig Beskyttelse mod et ugunstigt Klima, idet »Skov- 

 klimaet« netop maa være et særlig gunstigt, sammenlignet med Stand- 

 pladser paa aaben Mark. Medtager man her Arter med Rodstokke, 

 vil man ligeledes finde et stort Antal i Vedplantesamfundene og des- 

 uden i sumpet Bund, men ogsaa den sidste maa ved Vintertide være 

 bedre beskyttet end aaben og tør Bund. Forklaringen af disse For- 



Bot Tids. 35 (Warming: Skovene) 29 



