450 



22 Skovbundens urteagtige Livsformer. Samlag 



hold maa jeg rent hypotetisk søge deri, at de der er bedst beskyttede 

 mod Dyrenes Efterstræbelser (Vildtet, Mus o. a.) 1 . 



De to Grupper, der ligner hinanden i at have krybende Lysskud, 

 er lidet talrige: 26 Arter tilsammen eller 7,43 %>. Det er Typer, der 

 i hele vor Natur er lidet talrige. 



KAP. 23. EPIFYTER. 



Epifyterne er Planter, der vokser paa andre Planter, men ikke 

 tager Næring fra deres levende Væv, altsaa blot finder Husly (se 

 allerede Kap. 2); de er »nægte Snyltere«, og deres »Værtplanter« er 

 vist altid Vedplanter, i alt Fald i vor Natur. De har altsaa en 

 Standplads af en ganske egen N^-tur, men en egen Type af 

 Livsformer er de ikke, skønt der gives Arter, som er særlig tilpassede 

 til Livet i Træerne. Deres Næring tager de dels fra Luftens Kul- 

 syre (de har alle Bladgrønt), dels fra den Muld, der har samlet sig 

 paa Værtplanten af uorganisk Støv og af døde Plantedele, deriblandt 

 maaske Barken af de Vedplanter, som de vokser paa. Om de gør 

 Træerne Skade, er det vanskeligt at udrede; man ser undertiden 

 sygelige Træer, der er tæt besatte med Lav og Mos, men Spørgs- 

 maalet er, om disse Epifyter har indfundet sig, fordi Planten er syg 

 eller maaske vokser paa en uheldig Jordbund, eller om det er Epi- 

 fyterne, som ved deres Mængde eller paa anden Maade gør Vært- 

 planten syg. 



De trives bedst, hvor der er megen Nedbør og høj Luftfugtighed, 

 men i øvrigt er de i det store hele Tørkeplanter (Xerofyter), fordi de 

 maa kunne udholde de maaske ofte langvarige Tørkeperioder, der kan 

 indtræffe. I Tropelandene findes mange xeromorfe Forhold hos dem; 

 i vor Natur er Epifyterne væsentlig Mosser, Luftalger og Laver, som 

 alle har Evne til at kunne taale stærk Udtørring, og hurtig optager 

 Vand, naar det bydes dem, gennem deres hele Overflade. Disse 

 Planter træffer vi i vore Skove især paa de Sider af Træstammerne, 

 der vender mod Regnhjørnet (oftest Vestsiden), og i Skovrandene, 

 meget mindre inde i Skoven; Afstanden fra Skovranden spiller en 

 stor Rolle, og selv Træerne i Nordsiden af en Skov kan have Stam- 

 mernes Nordsider stærkt bevoksede. Skovens forskellige Lag har jo 

 lidt forskellige klimatiske Kaar; hvad Rolle dette spiller for Epifyt- 

 vegetationen er næppe oplyst endnu. 



1 Exempelvis kan nævnes, at Rodstokkene af Tandrod skrabes op af Jorden 

 og spises af Hjortene. 



