23. Epifyter 



453 



andre. Na ar vore Landevejspopler kan være meget rige paa Mos og 

 Lav, maa det være dels fordi Barken er ujævn, dels fordi de staar 

 frit og saaledes udsat for det fulde Lys og al Nedbør, fra hvilket 

 Verdenshjørne den end kommer. Naar paa den anden Side Bøge- 

 skoven er fattig paa Epifyter, navnlig paa store, mere buskformede 

 Arter, maa dette skyldes dels at Barken er saa glat, og dels at 

 Lyset er for svagt for Epifyterne, der jo alle assimilerer Kulsyre. 

 Epifytvegetationen er dog langt rigere paa Bøgestammer end paa 

 Rødgranstammer; efter C. V. Prytz maa dette sættes i Forbindelse 

 med, at Fugtigheden er større paa Bøgens end paa Granens Stammer, 

 fordi Nedbøren lettere ledes ind til Bøgens end til Granens Stamme ; 

 Granen leder den endog bort. Under en lodret faldende Regn varer 

 det i en Granskov meget længere, inden Stammerne bliver vaade, 

 end i en Bøgeskov. 



De Regnvandsbaner, som kan ses paa Bøgestammerne, omtaltes 

 S. 319 (Fig. 174); ligeledes er det nævnt, at man i Bøgeskove paa 

 Bakker kan se Striber af tæt og lav Mosvegetation føre fra Bøge- 

 stammernes Fod ned ad Skrænten mellem anden Vegetation; paa 

 et Sted var det Pohlia nutans (Schub.) Lindb. og Dicranella hetero- 

 malla (L.) Schimp. (bestemte af C. Jensen), der dannede Striberne. 



De egentlig epify tiske Mossers, Lavers og Algers Tilpasse thed 

 til deres Standplads er i al Korthed den, at de taaler betydelig Ud- 

 tørring ved Fordampning og hurtig kan erstatte Vandtabet ved Op- 

 tagelse af atmosfærisk Vand gennem hele Overfladen. 



Mosserne kan danne tætte Tæpper paa Træernes Stammer og 

 Grene, ofte trykte tæt ind til Stammerne med nedadvendte Stængler, 

 som om Vandstrømme havde tvunget dem ind i denne Stilling. I sin 

 værdifulde lille Afhandling om Epifyt-Mossernes Indvandring sfølge 

 paa Træerne (1917) siger Carsten Olsen, at i Skovene beklæder 

 Mosserne altid den ene Side af en Træstamme, nemlig den paa de 

 oftest noget hældende Træstammer opad vendte, og han mener, at 

 dette skyldes den Omstændighed, at Regnen falder omtrent lodret, og 

 den opadvendende Side er derfor den mest begunstigede med Hensyn 

 til Opfangeisen af Regnvandet. Jeg maa dog tro, at det stærkere 

 Lys paa Oversiden ogsaa har Betydning. I øvrigt træffer man jo 

 ogsaa skraat stillede Grene med Mos paa Undersiden, og her er det 

 vel nok den større Fugtighed, der er afgørende, naar Belysningens 

 Styrke er tilstrækkelig. 



Olsen har studeret Mosvegetationen paa en Række af vore Skov- 

 træer (Bøg, Ask, Eg, Æl, Ælm, Birk, Poppel og Naaletræeij. Hver 

 Træart har sin særlige Mosflora, dog at en Art Mos godt kan fore- 

 komme paa flere Slags Træer. Mosfloraen paa den enkelte Træart 



