24. Økologiske Faktorers Betydning for Arternes Fordeling 459 



vandrede efter Istiden; dette er et, geologisk set, meget kort Tids- 

 rum, og Indvandring foregaar kun meget langsomt. Tropeskovene er 

 jo uendelig rigere; allerede i de ingenlunde frodige Skove om Lagoa 

 Santa i det indre Brasilien findes paa omtr. 3 Kvadratmile henved 

 400 Træarter, store og smaa; dette skyldes utvivlsomt, at det er en 

 uendelig gammel Flora (Warming 1892). 



For det 2det er det Mennesket, der har udryddet Skoven fra 

 vel langt den største Del af Landet, og kun skaanet den paa enkelte 

 Pletter, faa Procent af det hele Land, væsentlig af selviske Grunde. 

 Hvad der er til Eest, er dernæst saa at sige altsammen at betragte 

 som Kulturskov, i hvis Drift de økonomiske Interesser i overvejende 

 Grad griber ind. Herom maa henvises til de bekendte Skrifter af 

 Vaupell, især 1863, og til A. O pp ermann s forskellige Arbejder. 



2. Klimaet. At dette tillader Skoves Trivsel hos os, ser vi; vi 

 træffer Skov fra Bornholm til Blaavand, fra Gedser til Skagen. Ve- 

 getationsperiodens Længde, Nedbørens Mængde, Varmen og Vindfor- 

 holdene begunstiger Skovvækst, Landets Areal er tillige saa lille, 

 Højden over Havet saa ringe, at vort Klima er saa lidet forskelligt 

 i de forskellige Egne, og store Yderligheder, der kunde tænkes at 

 indvirke paa Fordelingen, ikke forekommer. Ikke desto mindre kan 

 Klimaet, naar det forbindes med andre Faktorer, navnlig ejendomme- 

 lige Jordbundsforhold, faa en væsentlig Betydning. Der kan vel saa- 

 ledes ikke være Tvivl om, at naar saa store Dele af Jylland (Vest 

 og Nord) er skovløse og er eller har været dækkede af Lynghede, 

 skyldes dette de forenede Kræfter af Blæst og slette Jordbundsfor- 

 hold. Skovfattig er ogsaa Nord-Fyn. Det er ikke altid rigtigt, at 

 Skov inden for et i øvrigt klimatisk gunstigt Omraade er en Slutfor- 

 mation (en »Klimaxformation«); Lynghede viser sig ogsaa at kunne 

 være dette, saa sandt som Lynghede i Aarhundreder eller snarere i 

 Aartusinder har været Slutformation over store Dele af Jylland 1 . 



Klimaets Betydning i det enkelte har navnlig Op permann og 

 Hauch søgt at udrede. Oppermann skrev (1905): I Forening med 

 Jægermester Hauch har jeg søgt at bestemme hver enkelt Træarts 

 Fordringer til vort Klima, og i store Træk kan man angive følgende : 

 Eg og Hassel trives bedst i Landets sydlige Dele, Bøg og Ædelgran 

 bedst i Nærheden af Kysterne, Bøgen dog ikke mod Nord. Rød- 

 granen derimod passer bedst i de indre Dele af Landet, Bjærgfyrren 

 i de regnfulde Dele af Midtjylland, men (maaske bortset fra Klitterne) 



1 Om Skovenes og Lynghedens tidligere Udbredelse se Vaupell 1863, P.E. 

 Müller 1878, 1884, 1888, 1918. Oppermann 1905. G. S ar au w 1898. 



