464 24. Økologiske Faktorers Betydning for Arternes Fordeling 



For Bundens Vandholdighed og Varme har Bakkernes Hæld- 

 ningsgrad og Hældningsretning (Exposition) ogsaa en stor Be- 

 tydning; dens Trævækst afhænger for en stor Del deraf, ikke at tale 

 om Bundvegetationen. Paa Køge Aas fandt jeg den 23. Maj 1902, 

 at Bunden i de mod Nord vendende Hælder var grøn med utallige 

 hvide Stjerner af Anemoner, med mange Primula elatior m. m., medens 

 Sydhælderne var meget mere falmede, græsklædte og delvis uden 

 Blomster. Som en Faktor, der ogsaa har Indvirkning paa Bundens 

 Fugtighed, kan nævnes, at store Træer ved deres Fordampning be- 

 røver Jordbunden Vand og udtørrer den, saa at Bunden bliver fattigere. 



Som Exempel paa, hvilken Skade for meget Vand i Jorden kan 

 anrette, kan efter Tubeuf anføres, at i Sommeren 1910 blev Skove 

 langs Rhinens Bredder længe oversvømmede ved høj Vandstand; der- 

 ved beskadigedes 60 — 70 Aar gamle Aske-, Bøge-, Lønne-, Kirsebær- 

 og Ælletræer; Stammerne kvaltes indtil V 2 m Højde, idet Lufttilgang 

 forhindredes. Det var Træer med glat Bark, der led, formentlig fordi 

 deres Barkporer lettest kunde lukkes. Hele Skove af gamle Træer 

 gik ud. 



I det store og hele vil man kunne ordne vore egentlig skovdan- 

 nende Træer i følgende Bække efter deres Forhold til Jordens Vand- 

 rigdom, hvorved dog er at bemærke, at en Arts Hyppighed paa en 

 bestemt Standplads ikke just angiver, at den har særlig Forkærlighed 

 for just den; det kan være Konkurrencen med andre Arter, der har 

 fortrængt den andensteds. 



1. I Vand eller paa vedvarende vanddrukken Jord trives næsten 

 alene Rødæl, men helst skal Vandet være, om end langsomt; strøm- 

 mende og iltrigt. Ællen vokser dog udmærket ogsaa paa haard, 

 endog ret tør Bund. 



2. Næst den følger Birkene, der kan trives paa meget vaad 

 Bund, særlig Dunbirken, men mærkelig nok ogsaa paa meget tør. 



3. Egen taaler en Jord, der om Vinteren kan være meget vaad, 

 men den vil om Sommeren have en gennemluftet Bund. Naar den 

 saa ofte findes paa vaad Jord, er det, fordi den er fortrængt af Bøgen 

 fra den mere tørre. 



4. Rødgran ynder middelfugtig Bund, men kan trives baade paa 

 meget vaad Bund, naar Vandet er iltholdigt, og paa ret tør Bund. 



5. Bøgen ynder en »frisk« d. e. middelfugtig, helst noget kalk- 

 holdig, smuldret og skør Bund, men taaler ikke meget vaad Bund, 

 heller ikke nogen meget tør. Vaupell skriver (1863, S. 224): »Efter 

 1830 steg Grundvandet i Christianssæde Skove paa Lolland stærkt, 

 saa at Bøgen begyndte at sygne, og i det vaade Aar 1845 blev Døde- 

 ligheden saa fremtrædende, at man begyndte at borttage de udgaaede 



