24. Økologiske Faktorers Betydning for Arteriles Fordeling 



467 



efter en Saaning var der 120000—150000 Individer paa Td. Land, 

 men 9 Aar derefter var der kun 60000. Ældre Samfund kan have 

 kun 50—200 Træer paa Td. Land. 



Indtil omtrent det 20de Aar lader man Bevoksningen udtynde sig* 

 selv; de forskellige Arters »Spredningsevne« er forskellig, Egens f. Ex. 

 er ikke stærk. Derefter tager Forstmanden fat med Udhugning og 

 fjærner de slet formede og undertrykkede. I disse unge Skove, der 

 kaldes »Stangskove«, er Træerne 4— 5 m høje; Skyggen kan være 

 overordentlig stærk, og paa Skovbunden ses ofte ikke en eneste blad- 

 grøntholdig Plante. Ogsaa det faldne Lev vil, foruden Skyggen, hindre 

 deres Udvikling. Forst om Efteraaret bliver Planter synlige, nemlig 

 de lyssky Svampe. Forstmandens Ønske er at frembringe høje, ranke, 

 knastfrie Stammer; han holder derfor Træerne i en saadan indbyrdes 

 Afstand, at deres Skygge kan dræbe Naboernes Sidegrene og drive 

 Stammerne grenfrie i Vejret. En Maaling har vist, at f. Ex. Bogens 

 Grene i det rene og sluttede Samfund kun bliver omtr. 20 Aar gamle, 

 før de dør og falder af, forsaavidt de overhovedet faar denne Skæbne. 



Ved Menneskets fortsatte Indgriben ved Udhugning forandres frem- 

 deles Gensidighedsforholdet i Samfundet baade mellem Træerne ind- 

 byrdes og for den underordnede Plantevækst. Tallet af Individer 

 vilde dog ogsaa uden Menneskets Hjælp blive mindre og mindre, ind- 

 til der til sidst kun er det ringere Antal Individer pr. Areal, som 

 Standpladsens Natur yder Næring og Plads og andre gunstige Kaar 

 til sund Udvikling. Lysstyrken stiger med Skovens Alder (Boysen 

 Jensen), og jævnsides med alle disse Forandringer i Højskovens For- 

 hold maa ogsaa Bundvegetationen ændres i Sammensætning, Sluttet- 

 hed m. m. 



. Afdrivning. En særlig indgribende Forandring fremkaldes selv- 

 følgelig, naar en Højskov afdrives. De Forandringer, som Bund- 

 vegetationen paa Ryddepladserne da undergaar (se Fig. 212, 220), og 

 Rækkefølgen af de Samfund, som udvikler sig, indtil Skoven eller 

 Krattet igen er sluttet, vil det sikkert være interessant at faa nøje 

 studeret. Der er efter en Borthugning af Samfundet en gunstig Lej- 

 lighed for det aabne Lands Plantearter til Indvandring paa den blot- 

 tede Skovbund, hvor de da rimeligvis kan holde sig i en Aarrække, 

 medens Vedplantesamfundet vokser op igen; denne Maade er sikkert 

 en af dem, ved hvilke Skovfloraen bliver »forurenet«. 



En anden Form for Foryngelse af Skoven er ved Stævning, 

 idet Stammerne hugges over tæt ved Jorden, hvorefter nye Skud 

 skyder op fra Stubben. Resultatet er et mangestammet Træ (Fig. 9, 

 229). Det er altsaa kun de Vedplanter, som er i Stand til at danne 

 saadanne Skud, der kan danne Stævningsskov, først og fremmest Æl 



30* 



