468 



24 Økologiske Faktorers Betydning for Arternes Fordeling- 



Og Hassel, saa og Eg. I Stævningsskov maa Plantevæksten paa 

 Skovbunden undergaa en regelmæssig og lovbunden Forandring fra 

 Stævningens Tidspunkt, da Bunden er mest lysaaben, til Skoven igen 

 bliver sluttet. Nærmere Iagttagelser om denne Udviklingsgang har 

 jeg ikke; yngre maa tage Sagen op. 



Ved de fintfølende og exakte Undersøgelsesmetoder, der nu staar 

 til Raadighed, dels i kemisk Henseende, dels for Bedømmelsen af Lys- 

 styrken og anden fysisk Undersøgelse, vil et Studium af saadanne 

 Samfundssukcessioner kunne drives med tidligere ukendt Nøjagtighed. 

 Exempelvis kan henvises til en Undersøgelse af Lämmermeyer i 

 Østerrig over »Lysnydelsen« (Bot. Centralbl. 128: 41). Den østerrigske 

 Skov er plantetom ved Vso Lysstyrke (bortset fra Begyndelsesstadier 

 med Laver og Svampe); ved tyïo begynder Skovsyren, ved V«o Ørne- 

 bregnen. Mellem 1 /w og Vao er der sparsom Græsvækst o. s. v. 



Skovbundsarternes Fordeling. De samme Faktorer, som har 

 Betydning for Fordelingen af Højskovens Træer, har ogsaa Betyd- 

 ning for Bundfloraen under dem, og vil i Forbindelse med de Kaar, 

 som Trævæksten selv skaffer til Veje, være Aarsag til, at der til de 

 forskellige Arter af Skov er knyttet en forskellig, i det hele for hver 

 især ret ejendommelig Bundflora. 



Skovbundens Livsformer og deres Fordeling afhænger vel meget 

 af det i Skovens Indre herskende Klima, heri Belysningen medindbe- 

 fattet (Kap. 13), men endnu mere af Bundforholdene, og disse af- 

 hænger, som nævnt, af mange Faktorer, saasom Muld- og Mordannelse, 

 Skovens Alder, Graden af Sluttethed m. m. (Kap. 19, 20); ændres 

 Faktorerne, saa ændres Bundvegetationen ogsaa. 



At der er en Sammenhæng mellem Højskoven og dens Bundflora, 

 har man for længe siden faaet Øjnene op for. Denne Erfaring har 

 ført F. Hock i Nordtyskland til at publicere en Række Afhandlinger 

 om »die Begleitpflanzen« »der Buche«, »der Kieler«, »Laubwaldflora 

 Norddeutschlands« o. s. v. 1 ; han mener, at hver Træart har en Række 

 Arter i sin Bundflora, der nøje er knyttede til den og har samme 

 geografiske Udbredelse som den, saa at de i Regelen forekommer 

 sammen. Han gaar her meget for vidt, hans Resultat gælder aaben- 

 bart kun for smaa Omraader. Undersøger man, hvilke Arter f. Ex. 

 Bøgen i Sydeuropa eller Balkanlandene har i sin Bundflora, vil man 

 vel finde nogle, der er fælles med f. Ex. vor egen Bøgeskov, men 

 mange andre, der er forskellige. Med Rette kritiserer Drude ham 2 . 



1 Liste over disse Afhandlinger findes i Warming, Oekologische Pflanzengeo- 

 graphie, 3. Aufl. 1915-18. 



3 Deutschlands Pflanzengeographie. S. 300 ff. 



