24. Økologiske Faktorers Betydning for Arternes Fordeling 



471 



hverandre, fordi der naturligvis ingen skarpe Grænser er mellem dem, 

 og Arternes indbyrdes Kampe foregaar uafbrudt og overalt. 



Literatur. I finsk og svensk Literatur er der en hel Del vigtige Arbejder 

 over Skovbundens Plantevækst og dens Forhold til Jordbonitet, f. Ex. Gajander 

 1910; N. Sylvén 1914: 493 (hvor ældre Lit. nævnes); Hesselman f. Ex. 1904; 

 Lagerberg 1914. I norsk Lit. tindes f. Ex. Thekla Res voll' s Afhandlinger 

 om Bundvegetationen. 



KAP. 25. SAMFUND AF ÆL 



Rød-Æl (se S. 53). Samfund af Rød-Æl er almindelige i hele 

 Danmark ved Bredder af Søer og Vandlob, i Vældmoser og i fugtige 



Fig. Fra Strandinølleaaen ved Røde Bru. Udsigt mud Vest. 1 Baggrunden Bøgeskov. Ællekrat 



omkranser Aaen. 1 Vandet Samlag af Tagrør og af Andemad (til venstre). 28. Aug. 1910. (E. W.i 



Lavninger, om end sjælden i stor Udstrækning. Vi har i dansk Lite- 

 ratur en fortrinlig Afhandling om dem af CH. Bornebusch (1914), 

 til hvilken jeg næsten kunde nøjes med at henvise. Desuden kan 

 henvises til Vaupell, Hauch & Oppermann (S. 359), O. G. Pe- 

 tersens Forstbotanik (S. 294) og C. Raunkiær (1909: 89). 



Rød-Ællen er det danske Træ, der kan vokse paa den vandrigeste 

 Jord, men den kan tillige vokse paa ret tør Bund. Deraf bliver 

 Følgen, at Bundvegetationen bliver meget forskellig, og vi maa skelne 

 mellem en Del forskellige Standpladser, som man til Dels maa kunne 

 kalde Udviklingstrin. 



1. Trin. Ællesumpe. Ved mange Sø- og Aabredder findes Ælle- 

 samfuhd paa meget vandrig Bund, f. Ex. ved Lyngby Sø, Strand- 

 møllen (Fig. 223, 224), Skarrid Sø, eller ved Roskilde Fjord o. s. v. 

 Bunden er et dybt Dynd fuldt af organiske Rester, det klare, mørke- 



