474 



25. Samfund af Æl 



er ligesom de Rester af Dunhammer, der kan findes, Relikter fra den 

 Tid, da her var Rørsump; men de trives ikke godt i Ællenes Skygge 

 og blomstrer ikke. Ogsaa for Aakanderne kniber det med Blomstring. 

 Det beror naturligvis paa Lysstyrken, hvor rig Plante vækstener ; der 

 kan findes Steder, hvor der kun ses en blød Dyndbund, dækket af 

 visne Blade og uden synlig Plantevækst, fordi det er for mørkt. 



I dette Ællesamfund vokser dog ogsaa andre Vedplanter, navnlig 

 Arter af Pil [f. Ex. Salix pentandra, S. cinerea), Birk (B. pubescens), 



Fig. 225 Ællekrat ved Strandmøllen, 12. Juni 1902. I Forgrunden Iris, Cardarnine amara 

 (blomstr.); længere tilbage Mangeløv (Dryopteris spinulosa) ug Fjerbregne (Athyrium filix 

 femina). Desuden findes Hindbær, Kabbeleje, Lodden Dueurt, Mjødurt, Sværtevæld, Star 

 (Carex acutiformis) o. fl. (E. W.) 



Hyld, Tørst, Ulfsrøn, og af Klatreplanter Vedvindel og Bittersød; 

 den sidste kan ses at slynge sig højt op i Ællene men ogsaa at lægge 

 sine meget lange, stærkt rodslaaende Stængler hen over Vandet (jfr. 

 S. 145). 



Paa saadan Bund trives Rødællen dog kun, naar Vandet er iltrigt, 

 og derfor maa der være nogen Strømning gennem Bunden, f. Ex. ved 

 Væld fra tilgrænsende Bakker. I sur Bund trives Ællen slet, kalk- 

 holdig Bund vil den gerne have. Bornebusch skriver herom: »Rød- 

 ællen skyer stagnerende Vand og sur Jord i langt højere Grad end 

 mange andre Træarter; men paa den anden Side er der ingen dansk 

 Træart, for hvilken rigeligt Vand i den Grad er en Nødvendighed, 

 og heller ingen, der taaler saa meget Vand som Rødællen, naar dette 



