476 



25. Samfund af Æl 



nyttigt til Fremme af Aandedrættet; jeg vil nævne Baldrian, Svovl- 

 rod og andre Skærmplanter, Mynte og andre Læbeblomstrede, Dynd- 

 Padderokke. Ligeledes er der en Del Stauder med Luftvæv (Aèren- 

 chym) paa de nedsænkede Dele. 



Saadanne Ællemoser som de skildrede, af hvilke vi her i Køben- 

 havns Nærhed har typiske Exempler ved Lyngby (se H. Mortensen 

 1872) og Strandmøllen, har været meget almindeligere i gamle Dage; 

 de er blevne udgrøftede og tørlagte for at dyrkes med andre Træer 

 eller omdannes til Enge. Ved Udgrøftningen kommer Ællene da ofte 

 til at staa paa Stylter, idet Jorden synker sammen (Fig. 95, 96 ; Fig. 

 153 hos OGP. 08). 



2. Ællekrat. Udviklingen skrider videre; Aar efter Aar falder 

 Blade, Grene, Ællekogler og andet Affald fra Plantevæksten til Jor- 

 den; der dannes en næringsrig, mindre vandrig Bund med en egen, 

 sortebrun, bladet Tørv, en »Æ Ile tørv«, der let lader sig kløve i 

 tynde Lag. Ved Oversvømmelser af hele Bunden i Foraarstiden og 

 ved Vinden føres ogsaa uorganisk Materiale til andensteds fra, og 

 langsomt højnes Bunden. Samtidig forandres Plantevæksten noget; 

 Vandplanterne forsvinder eller holder sig endnu kun en Tid i spredte 

 Vandhuller (Fig. 226. 230); men andre Arter indvandrer paa den 

 tørrere Bund. Samfundet bliver mere og mere et almindeligt Ælle- 

 kær eller Ællekrat, paa sine Steder med noget af Hængesækkens 

 Natur. Men egentlig Mosebund ynder Ællen ikke. Bornebusch, 

 der har givet korte Beskrivelser af 62 Lokaliteter med Ælle-Samfund, 

 skriver S. 85 : De store flade Moser med dyb Tørv er i Regelen ikke 

 gunstige for Træer. Hvis Grundvandet staar meget højt, kun faa 

 Decimeter under Overfladen, er Birken det eneste Træ, som trives. 

 Staar Grundvandet noget lavere, ses det Særsyn, at de mest udpræ- 

 gede Tørkeplanter i vore Skove, Rødgranen og Skovfyrren, ogsaa kan 

 leve her . . . alle de nævnte Træer har imidlertid paa et saadant 

 Voksested et meget fladt Bodsystem . . . Rødællen derimod, hvis Na- 

 tur det er at have en dybtgaaende Rod, kan vel forekomme her . . ., 

 men den bliver aldrig til andet end en forkrøblet, sygelig Busk . . . 

 Den dybt afvandede Tørvemose kan bære mange Træer . . . Rød- 

 ællen derimod opnaar vel her — og paa alle lignende Steder — en 

 meget hurtig Vækst, og der fremkommer ofte en fortrinlig Muld under 

 den, men naar den kritiske Periode naas (Alderen 12 — 15 Aar, Høj- 

 den 8 — 10 m) begynder Angrebet af Cryptospora at tage Overhaand, 

 og Bevoksningen gaar helt til Grunde eller bliver i alt Fald værdi- 

 løs .. . Kun hvor der er stærkt Væld i Bunden samt ved Kanten 

 af Kilder, Vandløb og Vandgrave kan Rødællen opnaa en nogenlunde 



