25. Samfund af Æl 



487 



arve (Arenaria trinervia), Pirola rotundifolia. Undertiden opnaar nogle 

 af disse saadanne Størrelser, at man kunde tale om et Mellemlag, 

 f. Ex. Bingelurt, Stinkende Storkenæb og Firblad. 



Bemærkes kan, at Rosetter af Høj stauder kan findes i de laveste 

 Lag, f. Ex. af Mjødurt, Kaaltidsel, Nellikerod og andre Halvroset- 

 planter. Allerede i Okt.-Novbr. ses store Rosetter af Stinkende Storke- 

 næb. Helrosetplanter findes næppe. 



Paa de mørkeste Steder i Skoven, hvor Nælderne næsten slet ikke 

 kan trives, kan der endnu være et Dække af golde, duftende Mynter 

 sammen med umaadelig frodige, mægtige Exemplarer af Kær-Snerre 

 (Galium palustre), og ogsaa andre Arter naaer ikke i Blomst, saasom 

 Krybende Smørblomst. Her kan ogsaa nævnes, at der er flere kry- 

 bende Vedplanter, nemlig: Bittersød, Vedvindel, Solbær og Ribs — 

 et Vidnesbyrd om, at Bundfugtighed fremmer Rodslagning. 



En Del af de nævnte Urter danner Samlag, navnlig Skovnælde, 

 Mosebunke, Eng-Rapgræs, Springbalsamin, Mjødurt, Bingelurt, Kry- 

 bende Smørblomst. Man kan i April paa sine Steder finde blomster- 

 rige Samlag af Hvidsimmer, ligesom i Bøgeskoven. Ogsaa Stinkende 

 Storkenæb kan pletvis være i umaadelige Mængder. 



Saa maa til sidst de Klatreplanter nævnes, som optræder i 

 denne Skov og til Dels bidrager væsentlig til at sammenfiltre Høj- 

 stauder og Underskov; de er navnlig Humle, Bittersød, Vedvindel, 

 Gærde-Snerle, Burre-Snerre og Gærde- Vikke. Heller ikke Vedbenden 

 mangler, klatrende op ad Ællestammerne. 



Bornebusch har S. 62—67 en Flora for Ællesamfundene. Naar 

 jeg kun holder mig til de urteagtige Planter og udelader dem, der 

 er knyttede til Vand, kommer jeg til følgende Resultat, naar Artstallet 

 sættes til 76: Arter med Jordudløbere og Rhizoder = 35,52 %, 

 Enkle Tuestauder 31,57 eller med Tilføjelse af 2,63 perenne 

 Klatrepl. = 34,20 %. Disse to Typer er de allertalrigste, tilsammen 

 67,09 %. Over for dem træder de andre langt tilbage, nemlig med 

 5,26 °/o for oprette Hapaxanther, Arter med Rodstokplanter og Under- 

 jords Vandreskud med Løvblade, 3,95 % for Geofyter med Amme- 

 organer, for Arter med Lysudløbere og for Krybplanter, og sluttelig 

 2,63 °/o for hapaxanthe Klatreplanter (lægges disse til oven nævnte 

 5,26 % for Hapaxantherne, bliver det 7,89 % for alle Hapaxanther). 



Dette taler stærkt for, at de straktleddede underjordiske Vandre- 

 skud særlig fremmes ved løs og fugtig Jord. Det store Antal enkle 

 Tueplanter er Landets Karakter. 



Af Ep if y ter findes en Del, nogle Mosser som Frullania dilatata, 

 Hypnum cupressiforme o. a. og af Laver f. Ex. Evernia prunastri, 



