498 



26. Birkesamfund 



tylis glomerata, Deschampsia cæspitosa (i Mængde), Hordeum euro- 

 pæum (sparsom), Poa nemoralis. 



7. Sluttelig findes ogsaa Birkeskov med Høj staude- Vege- 

 tation, dannet af indtil 1 m høje, bredbladede Stauder og Græsser, 

 saasom Skovnælde, Miliegræs og Ørnebregne (0,7 m høj), og i Bun- 

 den Hvidsimmer, Fladstjerne (St. holostea), Skovstjerne, Majblomst, 

 Skovsyre, Burre-Snerre samt Hindbær. Her er Bunden god, nærings- 

 rig og muldet, fugtig Jord i Nærheden af Bække eller andet strøm- 

 mende Vand. Her udvikler Birken sig smukkest, men herfra vil den 

 formodentlig før eller senere blive fortrængt af andre Træer. Saadan 

 Birkeskov findes f. Ex. ved Gurre Sø og i Jægerspris Nordskov, men 

 er i Danmark næppe almindelig og har ringe Udstrækning. Ander- 

 ledes i Sverige og Norge, hvor der kan findes »herlige Birkelunde« 

 eller »Birke-Enge« langs Floderne, en Slags Løv-Enge med rig Busk- 

 Vegetation af Hæg, Bibs, Pil, Røn, Asp, Graaæl o. fl. og Urter som 

 Gederams, Skov-Storkenæb, Aconitum Lycoctonum, Polygonatum ver- 

 ticillatum, Milium efiusum o. s. v. 



8. Ogsaa paa Klipper udvikler Birken sig, idet den klemmer 

 sine Rødder ned i Revnerne, men her er jo ikke Tale om Skov, 

 førend Klippen er bleven dækket af et Jordlag, vel oftest Morbund 

 med Lyng, saaledes som Bornholms Slotslyng og Højlyng viser Ex- 

 empler paa. 



Der er saaledes en ikke kort Række af Varianter i Birkenes Fore- 

 komst og Bundvegetation, som dog nærmest falder i to Grupper: den 

 mere eller mindre moragtige eller tørveagtige, formentlig sure Bund, 

 og den muldrigere, mildt fugtige Bund. Virkelig Skov er sjældnere 

 undtagen paa Morbunden med Bundvegetation af Dværgbuske (Blaa- 

 bær og Lyng), vel sagtens fordi denne Bund ikke egner sig for værdi- 

 fuldere Træer eller for Kulturens andre Formaal. Arterne i Bunden 

 er meget forskellige og mere blandede end f. Ex. i Bøge- og Gran- 

 skovene, hvilket maa staa i Forbindelse med, at Birken er et ud- 

 præget Lystræ og Bundens Natur saa skiftende. En nærmere Ud- 

 redning af Sammenhængen mellem Bundvegetation og Standplads vil 

 den forstandige Forstmand, der kender Lokalitetens Historie, bedst 

 kunne give. 



Det følger af sig selv, at ogsaa Mos- og Lav- Vegetationen 

 er forskellig efter Standpladsens Natur. Der kan findes Arter som 

 Sphagnum, Polytrichum commune, Leucobryum glaucum, Hylocomium 

 proliferum og parietinum, Bryum cæspiticium var. ericetorum og Fu- 

 naria hygrometrica — der stiller meget forskellige Fordringer til 

 Standpladsens Natur. Af Svampe er efter Severin Petersen 

 følgende de mest karakteristiske: 



