28. Egeskov 



511 



Fugtighed men mere Tørhed i Bunden. Egen er mindre fordringsfuld 

 end Bøgen; den »kan vokse næsten paa ethvert Terræn og enhver 

 Jordbund undtagen paa den sure, magre Tørv, naar blot Undergrunden 

 tillader Pæleroden at vokse i Dybden. Det stive, flade Ler kan bære 

 ypperlig Egeskov, og selv paa magert Sand kan Egen i Ungdommen 

 udvikle sig ret tilfredsstillende« (H. & O. : 277). Bedst vokser den 

 paa dybgrundet, næringsrig, muldet Bund. Den taaler en betydelig 

 Bundfugtighed, men ikke en stadig vaad Bund, ikke nær saa stor 

 Fugtighed som Æl og Birk, men omtrent den samme som Ask. Paa 



Fig. 245. Egeskov med Hassel Underskov og Hvidsimmer Bund. Pinse 1913. 

 Vemmetofte Strand. (Docent R. H. Stamm). 



vaad Bund formaar den at konkurrere med Bøgen. Da det lave Lol- 

 land har saa megen stiv og fugtig Lerbund, er det der, at den bedst 

 har kunnet klare sig over for Bøgen. 



Da Egen er et Lystræ, og Træerne i en Egeskov staar fjernt fra 

 hverandre, trænger meget Lys ned til Skovbunden, og der udvikler sig 

 derfor her en yppig Underskov af Buske (Fig. 2, 243, 245) og en frodig 

 Vegetation af Stauder, navnlig Højstauder, og Højgræsser. Egesam- 

 fundene kan derfor være meget blandede og rige paa Arter. Ogsaa 

 megen Regn kan naa ned til Skovbunden, hvad der ligeledes frem- 

 hjælper en frodig Bundvegetation. Derimod er Egeskovens egen Ind- 

 virkning paa Bunden ringe, dels fordi Skoven oftest er saa ufuld- 

 stændig sluttet, dels fordi dens Løvfald ikke er ligeligt. Bunden 

 bliver derfor let haard, især i vore Dage, da Oldensvin ikke sørger 

 for at gøre den løsere. 



