514 



28. Egeskov 



andre Arter optræde i Mængde ; man kan saaledes ofte se lave, grønne 

 Pletter af Vorterod med Vedbendbladet Ærenpris, Hvidsimmer og 

 Bingelurt om Foden af store Ege. 



Bundvegetationens Sammensætning afhænger utvivlsomt af flere 

 Faktorer. Lettest paa viselig er Belysningens Forskelligheder. I Tyk- 

 ninger af unge Træer med 2 — 3 m Højde er Bunden saa mørk, at 

 Plantevæksten bliver meget sparsom. I den lysaabne og fugtige ældre 

 Skov kan der være en tæt og høj uordentlig Bundvegetation ; Skval- 

 derkaal kan her danne Samlag af sine Grundblade, medens Blomster- 

 standene kan naa til 1 m Højde. Skovnælden (U. dioeca) kan lige- 

 ledes danne tætte og høje Samlag; Potonié har udtalt, at den egent- 

 lig er en Ruderatplante, og at der under Egene er en Slags nærings- 

 rig Ruderatbund. Mange andre. Høj stauder og Høj græsser slutter sig 

 ogsaa uordentlig sammen, saasom Nældebladet Klokke (Campanula 

 trachelium), Pragtstjerne, Angelik, Bjørneklo, Skovkørvel, Mosebunke, 

 Skovgaltetand. 



Paa større, solaabne Pletter eller paa ryddede Pladser kan der 

 hurtig udvikle sig en meterhøj og overordentlig tæt Plantevækst af 

 Græsser, saasom Mosebunke (Højde 1 m), Hundegræs (over 1 m), 

 Schedonorus serotinus (1,5 m), Alm. Kvik (1 m). Festuca litorea (2 m), 

 Stilkaks (Brachypodium gracile, 1 m), og fl. I Tranderup ved Skel- 

 skør traf jeg i Juli 1913 et saadant Areal med de nævnte Græsser 

 og Højder og følgende Højstauder med vedføjede Højdemaal : Baldrian 

 (1,5 m), Feber Nellikerod (G. urbanum, 0,6 m), Mjødurt (1 m), Kaal- 

 tidsel (2 m), Kjærtidsel (2 m), Bjørneklo (2 m), Peucedanum palustre, 

 Bidende Smørblomst, Eng-Fladbælg, Høj Stenkløver (M. altissimus), 

 Skær (Serratula tinctoria), Nældebladet Klokke og Nøgleblomstret K. 

 (C. glomerata), Skovgaltetand, Storkonval (P. multiflorum), Ørneøje 

 (Crepis paludosa) og lavere Stauder som Tusindgylden (Erythræa cen- 

 taurium) og Tormentil. Af Halvbnske var der Korbær (Rubus cæsius 

 f. aquatica). 



Livsformerne i Bundvegetationen er meget forskellige, men 

 varierer noget, eftersom Jorden er mere tør og fast eller mere fugtig 

 og løs, mere lysaaben eller mørk, men Tuegræsser og Tuestauder er 

 almindeligst, stærkt vandrende og krybende Arter er sjældne, navnlig 

 hvor Bundvegetationen er høj. For Mosserne er det navnlig i den 

 høje Vegetation for mørkt; større Tæpper danner de ikke. Følgende 

 Arter kan træffes: Astrophyllum hornum, Dicranum scoparium, Hylo- 

 comium parietinum, splendens, squarrosum, triquetrum, Hypnum cupres- 

 siforme. Laver trives endnu mindre godt. 



Epifyter. Egens stærkt oprevne Bark er en god Vokseplads for 

 epifytiske Laver og Mosser, i alt Fald for flere end hos Bøgen; det 



