522 



28. Egeskov 



Træerne bliver mere og- mere krummede og forkrøblede, fulde af korte, 

 døde Grene og dækkede af Mosser og Laver (Fig. 247, 248). Af de 

 første er især hyppig Antitrichia curtipendula, der hænger som lange, 

 sortebrune Skæg, desuden mange mere grønbrune Hylocomier. Snart 

 er der kun et Krat af en til halvanden Mands Højde og næsten ufrem- 

 kommeligt; Stammer og Grene, der ofte knækker over, naar man 

 støder til dem, spærrer Vejen; Buske af Ene og Tørst hjælper med 



Fig. 247. Fra Hald Egeskov (27. Juli 1898). Underskoven bestaar af Ene (mest i Baggrunden) 

 og store Ørnebregner. Bunden er dækket af Græsser med Blaabær-Bis, Kohvede, Bølget 

 Bunke, Perikum (H. quadrangulum), Jordbær, Græsbladet Fladstjerne (St. holostea\ Skov-Viol, 

 Tveskægget Ærenpris m. m. Ingen Laver eller Mosser paa Bunden. (E. W. ) 



til at fylde ud, og snart maa man næsten krybe paa Jorden for at 

 komme frem; Bundfloraen dannes overvejende af Morbundsarter. 



Til sidst trænger Lyngen sig mere og mere ind mellem Egene, 

 snart danner den den herskende Bundvegetation, og Egene skilles fra 

 hverandre ved høj Lyng, idet de tillige synker ned til lavere og lavere 

 Buske. Under og mellem Lyngbuskene, der paa sine Steder naaer 

 til Knæerne, vokser Blaabær, Tyttebær. Maj blomst, Guldblomme (Ar- 

 nica montana), Scorzonera humilis, Blaamunke (Jasione), Bølget Bunke, 

 Katteskæg, Blaatop, Mosser m. fl. — mest Egeskovens Bundvegeta- 

 tion, men Lyngbuskene er traadt i Egetræernes Sted. P. E. Müller 

 har givet en med Billede forsynet Skildring af dette Egeskovens 

 Nederlag i Kampen med Vestenvinden, Hedefaarene og Lyngen. 



