28. Egeskov 



525 



XLII if.; P. E. Müller 1878, 1881, 1884; Raunkiær 1882: 324, 1889: 

 324; 0. G. Petersen 1906. Se ogsaa forskellige Notitser i Botan. Tids- 

 skr. f. Ex. 22: XXIX og 23: XXIV. Danmarks geolog. Undersøgelse 

 optegner ogsaa Findesteder for Egepurr (nærmest ved A. Jessen), 

 og selv har jeg besøgt og til Dels gjort Optegnelser om en Mængde, 

 navnlig i Egnen om Varde (f. Ex. Blaabjerg), Ringkøbing (Dejbjerg- 

 lund), Borris, Herning (Birkebæk, Skovbjerg, Rind Aa), Silkeborg 

 (Ry), Viborg, Skive (Mørk Sø), Østjylland (Skørping, Lille Vildmose), 

 Vendsyssel lige til Skagen (Hulsig, Napstjert, Jerup), Hanherrederne 

 (Fosdal). Se Dansk Plantevækst 2: Kap. 7, Fig. 90, 92, 94, 95. Fra 

 Sønderjylland og Holsten foreligger Optegnelser af Knuth, 

 Fischer-Benzon, Prahl, Schmidt o. fl. 



Egekrattenes Træer er langt overvejende Stilkeg, men Vinter- 

 egen findes ret almindelig i • visse Egne. f. Ex. ved Silkeborg. At 

 andre Vedplanter er Asp og Røn almindelige; ligesaa Ved vindel og Ene. 

 Bundvegetationen er naturligvis noget forskellig i floristisk Hen- 

 seende efter Bundens Natur, navnlig dens Lys- og Fugtighedsforhold. 

 Der kan være en ren Egeskovsbund der, hvor Krattet er højest. I 

 mange Krat og under de større Buske kan man endnu finde den 

 gamle Muldbund med dens Regnorme, ganske uden Mordannelse, 

 medens en saadan findes straks uden om Buskene, hvad P. E. Müller 

 har oplyst ved et meget talende Profil (1884: 33); under den afbildede 

 Busk, der er godt 1 m høj og 4 — 5 m bred, var der et rigt Dyreliv 

 af Leddyr og Larver. Den kan i de lavere og mere aabne Krat 

 være en Blanding af Skovbunds- og Hedearter. Selv i de laveste 

 og mest purrede Krat kan der findes mange ægte Skovurter, saasom 

 Liliekonval, Storkonval, Majblomst, Skov-Viol, Rapuntsel, Simmer, 

 Skovbregner o. fl. — Minder om den fjerne Tid, da Konger — som 

 Erik Glipping — og Adelsmænd jagede Vildtet i Skovene. Ofte er 

 Bunden et frisk grønt Blaabær-Samlag. Men ved Siden af disse kan 

 der findes ægte Hedeplanter, saasom Guldblomme (Arnica), Svensk 

 Kornel, Krat-Fladbælg (Lathyrus montanus), Visse, Pimpinella saxi- 

 fraga, og i Udkanterne kan man se Lyng, Melbærris og Revling 

 trænge sig ind. Ved Menneskenes og Husdyrenes Færdsel i Krattene 

 er naturligvis ogsaa Arter fra Ager og Eng indblandede. 



Bunden dækkes af det faldne Løv; der er Steder, hvor man ikke 

 finder andet end dette; men oftest staar Urterne og Græsserne spredt 

 derinde, og er Lyset stærkt, kan man vel ogsaa træffe en Plantevækst 

 af Højgræsser som Hundegræs, Mosebunke, Rød Svingel, Eng-Rapgræs 

 og Gulaks. Meget almindelige Arter er Liliekonval, Majblomst, Krat- 

 Fladbælg, Skærmblomstret Høgeurt, Storkonval, Bølget Bunke og 

 Kohvede. 



