29. Bøgeskoven 



539 



med god Bund kan forynge sig selv, og mange Kim planter og unge 

 Bøgeplanter kan findes i Bunddækket. Ogsaa Kimplanter af andre 

 Træer, navnlig Ær (Fig. 60), Ask, Hyld og Eon. 



De Arter, der mest giver Skovbunden Præg, er de samlagdan- 

 nende, som er omtalte S. 437 ff. Ligeledes er omtalt, at man efter 

 dem har opstillet forskellige Typer af Bøgeskov, nogle ejendommelige 

 for den gode Bund, andre for Morbunden eller anden Bund. De Arter, 

 hvis samlagdannende Evne udelukkende beror paa Frøspredningen, er 

 Ramsløg og Skovbyg. Ram si øg- Samlagene omtaltes S. 437. Ind- 

 strøet i dens tætte, kraftige, stinkende Samlag kan findes Bingelurt, 

 Fladstjerne (St. holostea), Gærde-Vikke (V. sepium), nogle Græsser 



Fig. 256. Skovbyg (Hordeum eiu-opæum) ved Hverringe (Nordøst-Fyn). Juli 1910. (E. W.j 



(Brachypodium gracile, Poa nemoralis) og Stargræsser (Carex silvatica), 

 men Simmer, Flitteraks, Miliegræs og fl. a. synes ofte ganske for- 

 trængte (S. 438). Skovbyg (Hordeum europæum) er sjældnere, og 

 mangler vist i Landets magrere Egne (Nordsjælland, Nord- og Vest- 

 jylland). Den er et Tuegræs, som ikke har nogen nævneværdig vege- 

 tativ Vandring. Der er Steder, hvor den dog optræder i saa store 

 Mængder, at man ligefrem kan tale om Bygmarker, f. Ex. Skove ved 

 Kjerteminde (Fig. 256), SV. for Kolding, Kaløvig. De almindelige 

 Bøgeskovsurter findes indstrøet i større eller mindre Mængde i dem 

 foruden Kimplanter og unge Planter af f. Ex. Bøg og Ask. Flitter- 

 aks (Melica uniflora) er nærmest et Tuegræs, men Tuen er oftest ret 

 aaben, fordi den i sin Omkreds har korte, buekrummede Udløbere, 

 og Skuddene er saa slanke og spredtbladede. Det er vistnok væsent- 

 lig dens Frø, der er Aarsag til, at den paa mange Steder danner en 

 frodig, frisk grøn men paa farvede Blomster fattig Græsmark med 

 30 — 40 cm Højde. Det er altid god Muldbund, som den vokser paa. 



