554 



29. Bøgeskoven 



Skovens Bakker; der er mange krummede og forvredne Stammer, 

 højt op dækkede med Mos og Lav, navnlig Lungelav i store kraftige 

 Exemplarer. Bunden er først og fremmest dækket af Blaabærbuske 

 og Bølget Bunke, samt paa lysaabne Steder store Samlag af Ørne- 

 bregne (Fig. 260). Kristtornen er meget almindelig; den største, jeg* 

 saa, var omtr. 3 m høj; endvidere Tørst og Røn; paa Bunden store 

 Mængder af Mos (Hypnum triquetrum o. a.), af Urter Ajuga reptans, 

 Anemone nemorosa, Dryopteris filix mas, Galium harcynicum, Hieracium- 



Fig 260. Bøgeskov ved Velling. Paa den lysaabne Plet er der smukke Ørnebregner, forøvrigt 

 Blaabærris m. m. Juli 1900. Bunden er rig paa Hypnum triquetrum o. a. Mosser. (E. W.) 



Arter, Hypochæris radicata, Laetuca muralis, Luzula silvatica, Majan- 

 themum, Orchis maculatus, Oxalis acetosella, Platanthera solstitialis, 

 Polypodium vulgare, Trientalis, Viola silvestris. I Velling Skov var 

 det, at Pastor Vestesen 1854 fandt Linnæa boreaiis. 



Gaar vi længere ind i Landet, op paa Jyllands midterste Højland, 

 træffer vi f. Ex. Skovene ved Silkeborg. Bøgeskovene er for en 

 stor Del tarvelige og har Morbund. Skovene ved Jul Sø, ved Him- 

 melbjerget og Ry har megen Blaabær- og Bølget Bunkebund, paa aabne 

 Steder Ljoig med Tyttebær og Blaabær og andre Hedeplanter. I 

 Skovene forekommer Vintereg (paa Himmelbjerget), Birk, store og 

 smaa Asp, store og smaa Ener (Fig. 236) og Tørst. Ørnebregnerne 

 bliver henved 2 m høje, og i Læ af dem vokser Bølget Bunke og 

 Tyttebær. Af Østkystplanter findes endnu Rapuntsel, men sjælden. 

 Derimod er Calamagrostis arundinacea ret hyppig. 



