29. Bøgeskoven 



565 



ityphylla, Diphyscium sessile, Fissidens taxifolius, F. bryoides, Leuco- 

 bryum glaucum, Lophocolea bidentata, L. cuspidata og mange andre 

 Arter hører Bøgeskoven til og træffes mere eller mindre hyppigt i 

 Skovbunden.« 



Epifyter paa Bøg. Bøgen har selv i en høj Alder en glat Bark, 

 der ikke er gunstig for Epifyter. Jo bedre Kaarene er, desto raskere 

 er Væksten, og desto mere lysegraa og fri for Epifyter er Barken ; 

 l'o slettere dens Vækst er, desto mere revnet er Barken, og desto 

 gunstigere Standplads er den for Epifyterne. Bedst Plads finder disse 

 naturligvis paa de mere eller mindre skraat stillede Grene, mindst 

 gunstige er de lodrette Stammer. 



Alger. I vaade Efteraars- eller Foraarsmaaneder kan man se 

 grønne Overtræk paa Stammerne, navnlig paa den Side, fra hvilken 

 Fugtigheden kommer (Regnhjørnet). De mørke Striber, som angiver 

 Regnvandets Baner fra Kronen ned til Jorden, omtaltes S. 318 (med 

 Fig. 174). Se for øvrigt J. Boye Petersen. 



Mosserne (S. 427). He s selb o skriver om dem følgende: Den 

 nederste Del af Stammerne er ofte dækket af Mospuder (Fig. 91). 

 Foruden en Del af Skovbundens Arter, som fra deres egentlige Om- 

 raade paa Jorden og Rødderne ogsaa gaar op paa Stammerne, er der 

 en Del, som næsten alene trives paa selve Træerne. Meget alminde- 

 lige er Neckera complanata, Homalia Trichomanis og Isothecium my- 

 urum; noget sjældnere er Anomodon viticulosus, som da plejer at 

 optræde i meget stor Mængde, Madotheca platyphylla og Frullania 

 Tamarisci. En af de mest udbredte Arter er Hypnum cupressiforme 

 var. filiformis, som paa næsten alle større Træer danner flade, grønne 

 Tæpper. Amblystegium serpens danner sammen med Brachythecium 

 velutinum tynde mørkegrønne Puder paa Stammernes nederste Del. 



Om Mossernes Vækst paa Træer se Carsten Olsen S. 453 ff. 



Laver. Det er allerede omtalt, at i den gode Bøgeskov er det 

 kun tynde Skorper og Pletter af Lav, der farver Barken (Lepraria, 

 Variolaria, endvidere Skriftlav, Arter af Lecanora, Lecidea, Pertu- 

 saria o. s. v.). Paa gamle Træer, der er udsatte for Træk med fugtig 

 Luft eller vokser langsomt, fordi Kaarene er slette, optræder Blad- 

 laver, især af Slægten Parmelia (P. saxatilis, olivacea. physodes), og 

 Busklaver, oftest Ramalina polymorpha og Evernia prunastri, og i 

 Jyllands Morbundsskove er Lungelav ikke sjælden. Yderligere se 

 S. 455 og O. Galløes Arbejder 1 . 



Svampe. Da Svampene er heterotrofe Planter, maa de Arter, 



1 Fra svensk Side foreligger Hul tin g, 1900, i K. Sv. Vetensk. Akad. Bihang, 26. 



