30. Løvskov af andre Træer og- Blandingsskov 



569 



De smukkeste Blandingsskove har vi vistnok paa Bornholm, navn- 

 lig i de smaa østlige private og Kommuneskove. »Agermark og Skov 

 skifter her ret uregelmæssig; man har aabenbart indtaget den bedste 

 og jævneste Del af Landet til Agerjord og ladet den anden Del ligge 

 hen som Skov og Oredrev«. Disse Skove, i hvilke Bøgen jo ikke 

 findes, bestaar af mange Slags Træer: Eg, Ælm, Ask, Avn, Kirse- 

 bær, Almindelig Eon og andre Rønne (S. 94-96), Asp (undertiden 

 op til ca. 20 m høj), Lind og fl. I Underskoven er Hassel, Avn, 

 Tørst, Røn, ofte mange Rodskud og unge Træer af Asp, Lonicera 

 xylosteum og andre Buske samt Brombær, saa at den paa sine Steder 

 næsten er uigennemtrængelig, og Skovbunden er umaadelig rig paa 

 Urter og Græs (Warming Bot. Tidsskr. 33). 



Disse østbornholmske Lunde modsvarer aabenbart nærmest Sve- 

 riges »Lo fan gar«, der er almindelige i den sydlige og mellemste 

 Del af Landet, især paa kalkholdig Bund. Disse dannes af en Mængde 

 forskellige Slags »ædle Løvtræer ; undertiden er Fyr indblandet. Det 

 skyldes dog vist Bøgens og Granens Fraværelse, at disse mange Træer 

 kan trives i smuk Samdrægtighed. Om end Eg og Ask spiller en 

 stor Rolle, er der ingen enkelt Art, der hersker. Naar Løvengen er 

 smukkest udviklet, staar Træerne, efter Hessel m an, i smaa Grupper 

 med en Mængde forskellige Buske under sig, saasom Berberis, Hassel, 

 Benved, Ulvsrøn, Slaaen, Tjørn, Gedeblad, Rose o. fl., og mellem disse 

 Grupper findes et frodigt Engtæppe af Urter og bredbladede Græsser 

 — maaske 70—80 Arter paa en Tønde Land. Mest berømte er vel 

 Gottlands Løvenge med deres mange Orkideer. Disse Skove gør 

 Indtryk af et blomsterrigt Parkanlæg. Op i Træer og Buske slynger 

 sig Humle, Vedbend og Vedvindel. Mos derimod trives daarligt. 



I Sverige med dets mange mørke, ensformede og fattige Naale- 

 skove er det naturligt, at disse smilende, blomsterrige Lunde staar i 

 særlig Yndest, og at Stemmer nu hæver sig om Skaansel af dem. 

 Thi »Löfängen« er et ved Græsning af Kreaturer og ved andet Ind- 

 greb af Mennesker, f. Ex. Høslæt, mere eller mindre forandret Plante- 

 samfund, der mest ligner de gamle Egeskove, og hvis Fremtid trues 

 -dels af Bøgen, dels og især af Naaletræerne, fordi disse er økonomisk 

 værdifuldere. 



Om „Löfängar" se: Hesselmau 1904, 1905, 1906 a; Nordwall; Sernander; Witte; 

 Hult; Palmgren 1915. 



Uden for Bornholm har vi vel hist og her en Bondeskov af Løv- 

 engenes Karakter, f. Ex. Lindeballe Skov (noget over 20 km V T . f. 

 Vejle), som bl. a. ogsaa Hesselman selv sammen med C. Jensen 

 har besøgt og erklæret at ligne de svenske (Hesselman 1904: 317). 

 Yed et Besøg der, 1. Juli, fandt jeg, at det er en Bøgeskov med 



