586 



31. Naaleskov i Danmark 



purum, Starckii. Hylocomium Sehreberi (= parietinum), proliferum (= splen- 

 dens), triquetrum, squarrosum. Leucobryum. Lophocolea bidentata, hetero- 

 phylla. Mnium cuspidatum, M. punctatum. MolJia viridula. Plagiothecium 

 denticulatum, silvaticum, undulatum. Polytrichum attenuatum (— formosum), 

 commune, juniperinum, urnigerum. Stereodon cupressiformis v. ericetorum. 

 Thuidium tamariscinum. Epifyter: Brachythecium velutinum. Hypnum 

 cupressiforme. Metzgeria furcata. 



Laver. I den tætte, mørke Granskov er der ikke mange; de 

 kan vel endog mangle næsten ganske i sund Skov. Paa Skovbunden 

 træffes sjælden saadanne Renlavtæpper som i Fyrreskoven; Laverne 

 overvindes af Mosserne og af Skyggen. Paa Stammerne ses mange 

 af de hvide Pletter, som kaldes »Lepraria«: de kan forekomme højt 

 oppe. Jo mere aaben for Vind og fugtig Luft Skoven er, desto rigere 

 er Lavvæksten, altsaa i og nær Udkanten af Skovene og paa frit- 

 staaende Træer. De almindelige Arter kan findes i Mængde, saasoin 

 Cetraria glauca, Lecanora varia, Parmelia physodes og olivacea, Ra- 

 malina o. a. Se for øvrigt O. Galløe. 



H vid g ran (S. 68). Skov af dette Træ her i Danmark kender jeg kun 

 lidt, derfor ikke heller dens Bundvegetation. I en Hvidgranplantage S. f. 

 Rønne var Bunden ganske nøgen, kun dækket af Naale og uendelige Mængder 

 af de smaa Kogler. 



Ædelgran. (S. 68). Dette Træs Krav til Jordbund og Klima er 

 nærmest de samme som Bøgens; det er mere fordringsfuldt end Rød- 

 granen. Det ynder fugtig Luft, næringsrig, sandet eller leret, frisk, 

 hverken særlig vaad eller særlig tør Bund; det trives daarligt paa 

 tørt Sand, eller hvor Grundvandet staar højt. Ædelgranen lider ikke 

 saa meget af Svamp eller Insektangreb som Rødgran 1 . Den er vort 

 mest skyggegivende og skyggetaalende Træ, og en Ædelgranskov 

 kan være meget mørk 2 i Overensstemmelse hermed; der er Skove, i 

 hvilke man ikke ser en eneste grøn Plante paa Bunden. 



Vi har egentlig kun Ædelgranskove paa Bornholm, hvortil den 

 indførtes 1815. I 1909 havde Staten her i alt 1100 ha 3 ; men der 

 findes smaa Plantager enkelte andre Steder, og da den er et saa 

 smukt og værdifuldt Træ, vil den vel nok blive mere anvendt, naar 

 den plantes paa Steder, hvor Nattefrost er sjælden. 



I Almindingen paa Bornholm vokser den paa Muldbund (er dog 

 mordannende efter H. & O. : 458) og opnaar anselig Størrelse, samt 

 forynger sig selv; der findes Skov med 80-aarige og 90— 100' høje Træer. 



1 Se dog Boas om Ædelgranlusene, Dansk Skovforenings Tidsskr , 3, 1918. 



2 Det er „Weistanne", der danner „Schwarzwald". 



3 Oppermann 1912b. Om Ædelgranen se" ogsaa P. E. Müller, Tidsskr. f. 

 Skovvæsen 21: 124. 



