594 



31. Naaleskov i Danmark 



mose har vi ikke i Danmark, men vel kan man træffe Fyrrebevoksninger 

 paa meget fugtig Tørvebund, f. Ex. ved Silkeborg-Søerne. I Bunden 

 under dem vokser Birkebuske, Tyttebær og Blaabær, Tørst, meter- 

 høje Tuer af Blaatop eller meterhøje Blade af Ørnebregne samt andre 

 Urter. Forsumpede Fyrreskove findes ikke hos os saaledes som i 

 Sverige. 



De i det foregaaende opførte talrige Varianter af Fyrreskov er 

 betingede af Kaarene, navnlig Bundens Fugtighed og Belysningen. 

 Laverne vil have Lys og taaler Tørhed. Bølget Bunke har omtrent 

 samme Krav. Mosserne ynder Skygge og mere Fugtighed. Af Dværg- 

 buskene er Blaabærbusken og Tyttebærbusken Halvskyggeplanter. 

 Lyng og Revling ynder fuldt Lys og bliver mere eller mindre etio- 

 lerede i Skygge. Nærmere Udredelse af Kaarene maa ønskes, lige- 

 ledes Studier over de genetiske Forhold, hvori Varianterne staar til 

 hverandre i Forbindelse med Fyrreskovens Alderstrin og Udviklings- 

 historie. 



I samme Skov kan man træffe meget forskellig Bundvegetation, 

 f. Ex. i Tisvilde Hegn ; hvorledes disse Forskelligheder i det enkelte er 

 betingede, kan jeg ikke oplyse. Ude ved Havet træffes først den S. 

 205 ff. omtalte »forvitrede Skov«. At Lyngen her er inderlig blandet 

 med Fyrretræerne, er let forstaaeligt; her finder den det Lys, som 

 den ønsker. Længere inde i Landet optræder anden Bund (Græs- 

 bund, Mosbund). Oppe paa Bakkerne vokser Fyrre-Højskov med 

 ranke, smukke Stammer; her finder Træerne nemlig Ler og Vand i 

 Dybden, »saa nær at de ingen Sinde lider Mangel« (Helms). 



Blandingsskov af Fyr med Birk og Asp, undertiden ogsaa Gran 

 og Lærk, findes hist og her, f. Ex. i Hornbæk Plantage og Tokke- 

 køb Hegn. Bundvegetationen er som i ren Fyrreskov, fortrinsvis 

 Mosbund med indsprængt Lyng, Ene, Urter som Kattefod, Gyldenris, 

 Bølget Bunke m. m. 



Vigtigste Lit. P.E.Müller 1878, 1884. Jobs. Helms 1902. H. & 

 O.: 395, 494. H.Mortensen 1872, 1890. 



Bjærgfyr er mere Skyggetræ end Skovfyr, men mere Lystræ end 

 Rødgran. Da Bjærgfyrren dertil er meget lavere, er Plantager af 

 den ofte ret lysaabne, og Bunden svarer dertil. Ved Tisvilde er der 

 plantet Bjærgfyr nærmest Havet uden for »den forvitrede Skov« (S. 

 205), formodentlig for at hjælpe denne op; men de er spredte og meget 

 lave; størst Interesse har det at se, hvor meget bedre de staar sig 

 over for Vinden, om end ogsaa de mishandles af den paa Vindsiden, 

 hvor mange Grene dræbes, og enkelte Exemplarer helt dræbes. Men 

 der er i Danmark mange andre Plantager af Bjærgfyr med sluttet 



