31. Naaleskov i Danmark 



597 



dringsfuld, om end haardfør over for Kulde. Den er derfor gaaet til 

 Grunde mange Steder, hvor dens Dyrkning er bleven forsøgt. Meget 

 farlige Fjender har den ogsaa i Snyltesvampe, især Dasyscypha Will- 

 kommi og Insekterne. 



Da Lærkeskove er saa lyse, har de en rig og broget Bundvege- 

 tation af Græsser og Urter. En Skov paa Bornholm havde omtrent 

 samme Bundvegetation som Fyrreskov med Blaabærbund. 



Ogsaa af andre Naaletræer kan der hist og her findes smaa Plant- 

 ninger, f. Ex. af Østerrigsk Fyr (S. 77). 1 en saadan lille Plant- 

 ning i Sydsjælland var Bunden ret nøgen; der var dog nogle Græsser 

 (Hundegræs, Lund-Bapgræs og andre Arter) og af Urter : Campanula 

 rotundifolia og rapunculoides, Galium aparine, Geranium Robertianum, 

 Conium maculatum, Viola silvestris og tricolor, Plantago lanceolata, 

 Veronica chamædrys, Stellaria media, Hieracium pilosella, Pimpinella 

 saxifraga, men dernæst fandtes en Mængde lave Vedplanter, Exem- 

 plarer af Ælm, Lind, Naur, Birk, Hæg, Tjørn, Hyld, Hindbær, næsten 

 en hel Underskov. 



Om Østerrigsk Fyr i Danmark se J. Helms og J. P. F. Bang i D. Skovfor- 

 enings Tidsskr. 1916, 1. 



I Vestjyllands Plantager kan man se »Holme« af Hvidgran, 

 men om deres Bundvegetation har jeg ingen Optegnelser. Hvidgran 

 og Bjærgfyr har jo vist sig at være de mest haardføre og derfor 

 almindeligst plantede Arter af Naaletræer i Vestjylland ; Bødgran og 

 Skovfyr trives derimod meget slet. 



F er di nand s en anfører følgende Epifyter paa Stød og Stammer 

 af Naaletræ: Calocera viscosa, Corticium giganteum (fældede Stam- 

 mer), Dacryomyces deliquescens, Ditiola radicata, Flammula flavida, 

 Hypholoma capnoides, Irpex fusco-violaceus, Lenzites sepiaria (mest 

 Tømmer), Paxillus atromentosus, Pholiota flammans, Polyporus cæsius, 

 odoratus, pinicola, trabeus, Weinmanni, Stereum sanguinolentum, Tri- 

 choloma rutilans. 



KAP. 32. SKOVBRYN, HEGN, KRAT. 



Endnu skulde jeg ønske at sige nogle Ord om ovennævnte ejen- 

 dommelige og fra Højskoven mere eller mindre afvigende Former for 

 Plantevækst. 



Skovbryn. Som Øjenbrynene sidder som Skærm over Øjnene, 

 saaledes tjener Skovbrynene til Værn for Skoven. Højbuske og Lav- 

 buske, smaa Træer og høje Græsser og Urter slutter sig sammen til 

 en blødt afrundet, ofte næsten uigennemtrængelig Væg, der lukker 



