610 32. Skovbryn, Hegn, Krat 



ikke har kunnet faa Bugt med og som derfor har faaet Lov til at 

 formere sig. Det oprindelige Navn, som ogsaa benyttes paa General- 

 stabens Kort, er Oredrev (i Midtsjælland udtalt Orredrev eller Oræ- 

 drev), og efter Verner Dahlerup er det sammensat med det gamle 

 Ord Ore, som betyder stenet Jord, der ligger udyrket hen, kun be- 

 nyttet til Græsning. Men Formen Overdrev gaar dog ret langt til- 

 bage i Skriftsproget 1 . 



I de Oredrev, der stammer fra gamle Skove, er disse ligesom 

 blevne opløste i mangfoldige meget smaa Krat eller endog enlige 

 Buske, mellem hvilke der breder sig »Græsmarker« med en meget 

 tæt og meget lav Plantevækst, dannet ikke blot af Græsser, men for 

 vel oftest største Delen af fleraarige Urter. 



Et Billede af et saadant Oredrev med Tornkrat haves i Fig. 278: 

 Bakkerne ved Rangle Mølle i Vestsjælland viser sig at være klædte 

 af en tæt og lav, af Kreaturer afgnavet Græs-Urtebund, paa hvilken 

 der staar dels smaa Pletter af Krat, dels enkelte spredte Buske af 

 Ene (de fleste omtr. 1 m høje), sammen med Tjørn (C. monogyna), 

 Slaaen, Roser (R. canina og dumetorum), Hyld, Vedvindel og lidt 

 Lyng paa et Grønsvær, hvor der foruden Græsser (Faaresvingel, Rap- 

 græs o. a.) findes Perikum (Hypericum perforatum og quadrangulum). 

 Gul Snerre, Kællingetand, Pimpinelle, Rundbladet Klokke, Kattefod 

 (Antennaria dioeca), Blaahat (Knautia arv.), Bakketidsel (Carlina vulg.), 

 Dværgtidsel (Cirsium acaule), Høgeurterne H. auricula og pilosella, 

 Mælkeurt (Polygala vulg.), Fladstjerne (St. graminea) og fl. Lignende 

 Ene-Purrer findes paa Ulfshale; deres Højde er et godt Stykke over 

 en høj Mands (Fig. 73). 



I det stærkt bakkede Terræn V. f. Tølløse er der endnu et lille 

 Oredrev, »Rummet«, en grøn, stejl Bakke med talrige runde, af 

 Dyrene klippede Exemplarer af Slaaen og Tjørn — nærmest med 

 Kuglebuskformen. Ene findes, men ikke almindelig. I disse Buske 

 kan man se andre Vedplanter vokse op (Ask, Ælm, Bøg, høje Roser, 

 Hindbær, Skovnælde o. a.): de har her fundet et Værn mod Krea- 

 turerne, som i stor Mængde græsser paa Bakkerne. Bundvegetationen 

 uden for Buskene er et meget lavt og meget tæt Grønsvær, som er 

 overmaade sejgt. De stedbundne Arter synes langt overvejende over 

 de vandrende. Af stedbundne Stauder findes her Tormentil, 

 Mælkeurt (Polygala vulgare), Vejbred (P. lanceolata), Dværgtidsel (C. 

 acaule), Mælkebøtte, Kongepen, Knold-Smørblomst (R. bulbosus), Syre, 

 Kornet Stenbræk, Løvefod (A. vulgaris), Kællingetand (L. corniculatus), 



1 Ore har man bl. a. i Orager — udyrket Jord og Or(e)drup. I svenske Dia- 

 lekter har man ora, stenet, vild Mark, bevokset med smaa Træer, Buske og Lyng. 

 Det bør formentlig ogsaa. stilles sammen med det norske Ur. (Eft. V. Dahlerup). 



