614 



33. Afvigende Standpladser i Skovene 



ogsaa; paa af drevne Skovbakker kan man se den staa med brunlige 

 Blade, hvis Rande har rullet sig tilbage. Det synes dog, som Lyset 

 maa have Hjælp i en Udtørring af Banden, thi mellem Dynger af 

 større Stene kan man se den staa aldeles frisk grøn midt i Solskinnet ; 

 her faar den aabenbart Vand fra den Fugtighed, der holder sig under 

 Stenene. 



Den anden Gruppe er de Arter, som Vind, Regn og Fugle ud- 

 saar. De først indvandrende er vel dem, der lettest transporteres 



Fig\ 279. Ryddet Skovbund, i 2det Aar. Slangehoved (Echium) har taget Jorden stærkt i 

 Besiddelse. Ulkerup Skov, S. f. Nykøbing, Sj. Juli 1909. (Docent R. EL Stamm.) 



ved Vinden fra nærmeste Nabolag. Til disse hører: Gederams 

 (Epilobium angustifolium), Slangehoved (Fig. 279) og Skov-Brand- 

 bæger (Senecio silvaticus). Den sidste er yderst ejendommelig for 

 Ryddepladser og afdrevne Skovarealer, skønt det ofte er vanskeligt 

 at forstaa, hvorfra den kommer. I 1905 meddeltes mig i Jylland, at 

 hvor der ved Hesselvig (S. f. Herning) ude i Heden har været Kar- 

 toffelkuler, var der nu utallige Exemplarer af Skov- Brandbæger. 

 Gederams formerer sig i stor Stil ved Rodskud og staar derfor i 

 Samlag, som ofte kan være meget store (Fig. 220). Ogsaa andre 

 enaarige Arter end Brandbæger kan indfinde sig, f. Ex. Arter af 

 Hanekro (Galeopsis), Corydallis claviculata, Fuglegræs og Burre-Snerre. 



Det afhænger naturligvis ikke blot af Floraen i den Landsdel, 

 hvori Ryddepladsen fremkommer, men ogsaa af Jordbundens Natur, 



