33. Afvigende Standpladser i Skovene 



619 



Gennem Aartusinder har Skoven aflejret sine Blade, Grene og 

 Stammer m. m. i Skovsøerne, og Vand- og Sumpplanterne har bundfældet 

 Frø og andre Dele, og saaledes er mangfoldige Søer lidt efter lidt 

 blevne fyldte med Tørvemasse; »Skovmoser« er blevne dannede, de 

 forhistoriske Arkiver, i hvilke Japetus Steen s trup læste de skif- 

 tende Skovperioders Historie. Endnu den Dag i Dag fortsættes Ud- 



L 



Fig. 281. Skovdam i Folehaveskov ved Rungsted. Aug. 1905. Planterne spejler sig i det 

 blikstille, mørke Vand. (E. W.) 



viklingen; vi kan træffe Damme og Søer i forskelligt Stadium af Til- 

 groning — fugtige Lavninger i Skovene fyldte af et blødt, dybt, 

 uvejsomt Tørvemudder, paa hvis Overflade der f. Ex. groer Kryb- 

 Ranunkel, Skjolddrager, Mannagræs (Glyceria fluitans), Bittersød, Iris 

 o. a. ; det er Vandhuller, som nylig er udtørrede. Der er andre, hvis 

 Bund er fastere, og hvor en Højstaude-Vegetation har udviklet sig, 

 en lignende som den, der kendetegner Askeskovens og Ælleskovens 

 Bund, og som naaer en Højde af 1 m og mere. Paa saadanne Pletter 

 er navnlig Springbalsamin, Stinkende Storkenæb, Nellikerod, Milturt 

 og Skov -Padderokke almindelige. Et endnu mere fremrykket Ud- 



