— 32 - 



Milium, Trollius, Geranium silvaticum) og fjeldplanter. Som eksempel her- 

 paa skildredes vegetationen i liene under Nordkap. Derimot tillod tiden 

 kun kortelig at berøre vegetationen paa de grunde fjeldvidder i det indre 

 og paa de flate mod havet steilt avfaldende plateauer i det ydre (forbjergene, 

 »næringerne«), samt lavsdddernes ensformige, paa karplanter fattige flora. 

 Temmelig udførlig og detaljeret omtaltes derimot de forskjellige plante- 

 gruppers floristiske sammensætning. 



Av de for det nordlige Norge særegne arktisk-alpine arter mangler i 

 Finmarken : Carex scirpoidea, C. nardina, C. Macloviana, Draba crassijolia 

 og Pedicularis flammea. Av denne gruppe mangler desuten i Finmarken 

 følgende, der forekommer baade i Tromsø amt og det centrale Norge: 

 Carex rufina, Luzula nivalis, Sagina caespitosa, S. adscendens, S. hieracii- 

 folia S. Aizoon (Salten og Ryfylke), Primula scotica, Campanula uniflora 

 samt maaske ogsaa Cerastium Edmondslonii og Draba fladnizensis. Des- 

 uten mangler Finmarken likesom det nordlige Norge overhovedet de kun 

 i det centrale Norge forekommende : Poa laxa, P. stricta, Cobresia bipartita, 

 Pedicularis Oederi, Artemisia norvegica. 



Den artrike arktiske flora, der forekommer inde i Tromsø amt (Maals- 

 clven, Lyngen, Nordreisen, avtagende mot Kvænangen) blir saaledes fat- 

 tigere østover mot Finmarken og her forekommer karakteristiske planter 

 — som Hierochloa alpina, Carex bicolor, C. misandra, C. ustulata (sjelden 

 i Laksefjord), Scirpus alpinus, Piatanthera obtusata, Stellaria longipes, Me~ 

 landrium apetalum, M. affine, Alsine hirta (sj. i Laksefjord og Syd varanger), 

 Sedum villosum, Braya glabella, B. purpurascens, Andromeda tefragona. 

 Rhododendron, Pedicularis hirsuta — kun i Vestfinmarken. 



Naar undtages en enkelt lokalitet inde i Kontokeino (hvorfra især kan 

 anføres Oxy tropis deflexa, Astragalus or oboides, Arnica alpina) og Baads- 

 fj ord-Syltefjord nær Vardø, er der i Indre Finmarken og særlig i Østfinmar- 

 ken en artsfattig og temmelig triviel fjeldflora. Dette staar i forbindelse 

 med de geologiske forhold og naturforholdene forøvrig. 



Derimot forekommer de fleste for Finmarken eiendommelige planter 

 i Indre Finmarken eller i Ytre Finmarken fra Nordkynhalvøen og Lakse- 

 fjorden av. De fleste av disse er ikke egentlig høifjeldsplanter, men 

 forekommer i fugtige lier, paa myrer eller strandkanter. Nævnes skal: 

 Arctagrostis latifolia (myr og fugtig vidjekrat: Varanger-Tana-Laksefjord), 

 Veratrum album v. Lobelianum (særlig Nordkynhalvøen og Tana i lier og 

 fugtig krat), Salix depressa v. cinerascens (elvebredder i Indre Finmarken), 

 Moehringia lateriflora (fugtige elvebredder i Pasvik), Ranunculus lapponi- 

 vus (myr og fugtige elvebredder i Indre Finmarken), Thalictrum flavum 

 v. rotundifolium (T. Kemense, Tanaelven), Saxifraga Hirculus (myrer, sjel- 

 den: Indre Finmarken), Chrysosplenium tetrandrum (myr og bækker, næsten 

 kun i Østfinmarken), Oxytropis deflexa (ur ved Kontokeino-elven), 0. cam- 

 pestris v. sordida (helst lavere fjeldplataaer og skraaninger eller strand- 

 kanter, Varanger-Laksef jordens østside), Polemonium boréale (humile, sand- 

 strand i Sydvaranger), P. coeruleum v. villosum (fugtige vidjekrat i Indre 

 Finmarken), Crepis multicaulis (tør bakke inderst i Varangerfjorden), Tarax- 

 acum Kolaense (Tana, Nordkynhalvøen, Laksefjord), T. norvegicum (Kon- 

 tokeino, indre Porsanger), T. Hjeltii (Indre Finmarken og indre fjord- 

 trakter). 



