— 39 — 



omtales som vildtvoksende, men lidt efter staar, at »saavel det vilde Æble- 

 træ som det vilde Pæretræ antages at stamme fra Lilleasien«. Mærkeligt 

 lyder det, naar der siges: »Til Rønnens Fjender blandt Dyrene hører Ræ- 

 ven, der sætter megen Pris paa dens Frugter«, og noget lignende fortælles 

 under Slaaentorn; man kunde med mere Ret have sagt: til deres Venner. 

 Om Taxen siges, at den »forekommer almindelig i Skovene ved Vejle, 

 navnlig Syd for Fjorden og ved Munkebjerg«, hvad der dog er ret misvi- 

 sende. Og paa den Maade kan man blive ved. Det er underligt, at hverken 

 Forf. eller Forlægger har tænkt paa, at en Botanikers Gennemlæsning af 

 Manuskriptet vilde have kunnet gøre en god Virkning. Det er ikke saa 

 let at skrive populært, som man tror, og Prof. J. L. Heiberg har Ret, naar 

 han i sin Rektortale ifjor sagde, at det burde være forbeholdt Videnskabs- 

 mændene at popularisere Videnskaben (det vil sige dem af dem, som havde 

 den særegne Gave), ellers blev Populariseringen snarere til Skade end til 

 Gavn. 



Illustrationsmaterialet er ikke straalende; bedst er de Billeder, som 

 er laant andetsteds fra (Kildeangivelse havde været ønskelig), og ringest 

 de faa originale Tegninger; men mange af Billederne, som fremstiller 

 Træernes almindelige Udseende, er ogsaa uheldige og giver ikke noget 

 Indtryk af det for Arten karakteristiske og typiske (f. Eks. den fritstaaende 

 Bøg i Dyrehaven, Avnbøg, Ælm, Navr o. s. v.). 



Det bedste i Bogen, forekommer det Anmelderen, er dens »folkloristi- 

 ske« Partier, d. v. s. de Oplysninger om Overtro og Sagn, der knytter sig 

 til Træerne, de smaa historiske Begivenheder, hvor et Træ har spillet en 

 Rolle, og de Ordsprog, der vedrører Træer. Der er her samlet et Materiale, 

 som man ellers har vanskeligt ved at finde, og som er baade fornøjeligt 

 og lærerigt. Her kommer Forf. 's Kærlighed til den levende Natur og hendes 

 aabne Blik for dens Skønheder og Særegenheder, saadan som de opfattes 

 af Almuen i vort Lands forskellige Provinser, til sin Ret. Havde Stoffet 

 blot faaet en kritisk Behandling af en sagkyndig og var blevet bedre ordnet, 

 saa Gentagelser og Unøjagtigheder var blevne skaarne bort, kunde der 

 være blevet en god Bog ud af det; nu maa man nøjes med at sige: Ut desint 

 vires, tarnen est laudanda voluntas (Selvom Kræfterne svigter, bør Viljen 

 dog roses) ; men anbefalelsesværdig er Bogen ikke. C. H. O. 



A. Oppermann: Træ og andre Skovprodukter. En Fremstilling af 

 Skovbrugets Vare- og Handelslære. København 1911 — 1916. (Aug. Bangs 

 Boghandel) VIII + 470 Sider, 161 Figurer i Teksten. Pris: 10 Kr. 



Denne Bog er et Grundlag for Landbohøjskolens Undervisning i Skov- 

 brugets Vare- og Handelslære, men den kan ogsaa være nyttig for andre 

 end Forstmænd. For mange Botanikere er Skoven paa en vis Maade en 

 fremmed Verden; de søger Naturen, men det kulturmæssige er dem 

 ukendt, og de vilde uden Tvivl forstaa Skoven bedre og føle sig mere 

 hjemme i den, hvis de havde mere Kendskab til de Maal, Forstmanden 

 efterstræber, og de Midler han anvender for at naa dem. 



At skaffe meget Træ og godt Træ er vel nok Forstvæsenets Hoved- 

 opgave, og derunder hører, at Træ behandles rigtigt, for at der kan komme 

 det mest mulige ud deraf. Det er dette, Professor Oppermanns Bog handler 

 om. Følgende er en kort Oversigt over dens Indhold: 



