— 48 — 



denne sidste bleg-gul (pallide lutea), hos andre violet anløbet; den tømte 

 Støvknap er altid brunlig. Ogsaa Smaaaxenes Farver varierer fra grøn 

 til violet anløbet, nemlig grøn hos de med bleg Støvknap forsynede (Albi- 

 noer), violet hos de andre. 



9. Scirpus lacustris L. x Tabernæmontani Gmel. 



De to store Scirpus- Arter, S. lacustris L. og S. Tabernæmontani Gmel., 

 staar jo hinanden meget nær i systematisk Henseende. Den sidstnævnte 

 betragtes endog af mange blot som en Varietet af S. lacustris og adskillige 

 Forfattere (Doli, G. F. W. Meyer, Par la tore) mener at have fundet 

 Overgange mellem dem. I de nyere Floraer synes man dog at være enig 

 om at betragte dem som to vel adskilte Arter, og denne Opfattelse anser 

 jeg ogsaa for den naturligste. De vigtigste Adskillelsesmærker er følgende: 





Stængelens 

 Farve 



Blomster- 

 stand 



Dæk- 

 skællene 



Støv- 

 knapper i 

 Spidsen 



Ar 



Nød 



lacustris . . 



Tabernæ- 

 montani . 



frisk grøn 

 blaagrøn 



ret aaben 

 tern. tæt 



glatte 



ru af talrige 

 rødbrune 



Vorter eller 

 ophøjede 

 Punkter 



skæg- 

 haarede 



oftest uden 

 Skæghaar 



3 

 2 



fladt tre- 

 kantet 



plan- 

 konvex 



Af disse Karakterer er Ar-Antallet og de røde Vorter (»Kirtler«) eller 

 ophøjede Punkter paa Dækskællene de mest haandgribelige og lettest iagt- 

 tagelige; og rimeligvis beror Forfatternes saakaldte Overgangsformer paa, 

 at de har fundet Individer, hvor Ar- Antallet vekslede mellem 2 og 3, og 

 hvor Dækskællene havde en svag Besætning af de røde Vorter. 



Af hvad Art disse Overgange mellem de to Arter skulde være, rede- 

 gøres der ikke nærmere for; men det synes at forudsættes, at der med 

 Overgangsformer menes Mellemformer, der ikke er fremkomne ved Kryds- 

 ning (ikke-hybridogene Mellemformer). Dette er efter vort nuværende 

 Kendskab til Smaaarters Konstans lidet rimeligt, eller rettere det er kun 

 sandsynligt i det Tilfælde, at det kunde vises, at de to Arter blot var Ydre- 

 kaars-Modifikationer af én og samme Art : S. lacustris i saa Fald Fersk- 

 vandsmodifikationen, og S. Tabernæmontani Saltvandsmodifikationen. Saa 

 simpelt ligger Forholdet nu ikke; der er ingen Tvivl om, at de to Arter er 

 arveligt forskellige, under hvilke Kaar de end lever. Det er derfor sand- 

 synligere, at Mellemformerne mellem Arterne — forudsat, at saadanne 

 Mellemformer i det hele existerer — er Bastarder, men at Forfatterne ikke 

 har erkendt dem som saadanne, maaske fordi de »vaklende« Karakterer 

 har afskrækket dem. 



Dog har F. Buchenau allerede i 1877 paapeget, at der ved Bremen, 

 hvor de to Arter voxede sammen, fandtes en Bastard 1 ) med intermediære 



') F.Buchenau: Flora von Bremen, 1877, S. 234. Optaget i W. Focke: 

 Die Pflanzen Mischlinge, 1881, S. 407, og i Ascherson.u. Graebner, 

 Synops. Mitteleurop. Flora, II. 2. 1904, S. 315. 



