— 98 — 



holder Procente i sig i Nærheden af 15 (Frekv. fra 40 — 80 %), me- 

 dens den forinden, f. Eks. fra 40 — 90 Meter, holder sig i Tyverne. 

 En Sammenligning af 2 Grupper, Arealserie 45 — 64 og Arealserie 

 110 — 129, viser med henholdsvis Procent 25 og Middelfejl 2,1 for 

 den første Series Vedkommende og Procent 13 og Middelfejl 1,6 for 

 den andens en tydelig Forskel, idet 25 4- 13 er større end 3 X ± 2,6. 



Ligesom for Calhma's Vedkommende viser Oversigtskortet 

 en tydelig Zonedannelse i Mosens nordlige Del. 



I det Eriophorum-rige Midtparti i Mosens nordlige Del, hvis 

 Grænser er forsøgt aftegnet paa Kortet, staar der i Foraarstiden 

 mere Vand i Bunden end i de tilgrænsende Dele af Mosen. Dette 

 Parti ligger, som omtalt i Indledningen, sikkert ogsaa noget lavere 

 end disse. Da Mosen ikke er fremkommen i nogen Sø, men dannet 

 ved transgredierende Vækst af Sphagnum, er Tilstedeværelsen 

 af dette Eriophoreto-Callunetum ikke helt forstaaelig. Mulig- 

 vis synker Mosen noget sammen i denne Del, hvad der let vil 

 foranledige Vandsamling og dermed Udvikling af Eriophorum. I 

 denne Del blomstrer Eriophorum ogsaa rigeligt. Hvor Areal- 

 Procenten gaar ned under 20, fører denne Art kun en kummerlig 

 Tilværelse. 1 



Empetrum nigrum. 



Denne Art findes udbredt over hele Mosen undtagen i den fug- 

 tigste Del af Randzonen. Den forekommer i næsten alle de under- 

 søgte Rektangler, men spiller kun undtagelsesvis nogen større Rolle 

 i Vegetationen. Den optræder ikke sjælden i Tuer (Tavle 13), i Regelen 

 isolerede og enkeltvis, men forekommer hyppigst krybende i Lyngen 

 og indvævet i denne. I den sydlige Del af Mosen lige ved den syd- 

 lige Tværgrøft danner denne Art ret udbredte Bevoksninger med 

 høj Dækningsgrad; i den undersøgte Del af Omraadet findes noget 

 lignende i Partiet omkring Vandhul IV, hvor Dækningsgraden 

 nærmer sig 50 % pr. 15 m 2 . Jordbunden er paa disse Steder mindre 

 tuet end andetsteds paa Mosen. Ellers naar Dækningsgraden i det 

 højeste ikke meget over 30 % ; sædvanlig ligger den mellem 10 % og 

 30 %. Frekvensen er ikke sjælden 100 %. I de 410 Stikprøvers 

 Gruppe er Empetrums Frekvens 76 % og dens Dækning 13 %. 



Et Blik paa Empetrum- Kortet vil vise, at den største Del af 

 det undersøgte Omraade har en Areal-Procent af over 20 og at 

 der, naar der skelnes mellem over og under 20 %, er en meget 

 udpræget Bæltedannelse. Man vil endvidere bemærke, at et lille 

 Omraade udviser en Procent paa 46. 



Vi vil se lidt paa, hvad denne Forskel kan betyde. Paa 



S 



