— 102 — 



Hvor den findes indvævet i Calluna-Buskene, fører den kun en van- 

 skelig Tilværelse, med lange, ikke særligt stærkt grenede Skud. 



Hvad der er Aarsag til, at den paa enkelte Steder formaar at 

 vinde Overhaand over Lyngen og blive den dominerende, er endnu 

 et aabent Spørgsmaal. 



Oxycoccus quadrip etalus. 



Denne Art forekommer overalt paa Mosen saavel i dens fug- 

 tigere som i dens mere tørre Partier. Rent pletvis, hvor Forholdene 

 er gunstige for den, kan den naa en ret betydelig Udvikling. Den 

 forekommer i de allerfleste af de undersøgte Rektangler, men for- 

 maar kun i de allerfærreste Tilfælde at hæve Dækningsprocenten 

 til over 30. Hyppigst er denne under 15, hvad der ofte modsvarer 

 en Frekvensprocent af indtil 50. Hvor Lyngen er veludviklet og 

 Vegetationsdækket tæt, fører denne Art kun en ynkelig Tilværelse, 

 selv om dens Frekvensprocent ligger højt. I de 410 Stiks Gruppe 

 har denne Art en Frekvensprocent paa 60; dens Dækningsprocent 

 er 14. 



Som det fremgaar af Kortet (pag. 101), strækker der sig i Midten 

 af Mosen og vest for Midten to langstrakte Partier i Nordvest- 

 Sydøst, det ene meget bredere end det andet med en Arealprocent 

 af over 10 %. Omtrent ud for Grøftens Endepunkt danner disse 

 Partier Forbindelser. Igennem vestlige Stræde strækker sig det 

 vestre Parti ned. Vi faa da stadig, naar vi i den nordre Del af Mo- 

 sen passerer fra Bred til Bred, en Skiften af Bælter med over og 

 under 10 %. 



Denne Modsætning er overalt meget tydelig. De meddelte Græn- 

 ser gør imidlertid ikke Fordring paa at være de virkelige, idet der 

 naturligvis er smalle Overgangszoner. Ikke blot Arealprocenten, men 

 ogsaa Frekvensprocenten giver her en tydelig Modsætning. Jeg 

 skal illustrere dette ved at meddele Tallene fra 115 Meter-Punktet 

 paa Linie 3 til 179 Meter-Punktet henholdsvis for Frekvensens og 

 Dækningsgradens Vedkommende (se hosst. Tabel). 



Det ses heraf, at Grupperne 130—149 og 150 — 169, der ikke 

 divergerer saa meget indbyrdes som f. Eks. fra Grupperne 115 

 — 134 og 150 — 169, er tydelig forskellige. Frekvensforskellig- 

 hederne vilde give noget lignende. I den undersøgte Del af Mosen 

 synes Oxycoccus ikke at opnaa nogen særlig høj Procent eller 

 overhovedet at trives godt i Laggen; andetsteds er dog bemærket 

 meget smukke Eriophoreto-Oxycocceter (smlgn. Tavle 12). Oxy- 

 coccus er med en nogenlunde høj Arealprocent rigeligt blom- 

 strende og frugt sættende paa Mosen. 



