— 109 — 



V actinium Myrtillus. 

 Denne Art findes i større Mængde kun knyttet til Træbevoks- 

 ningerne. Her kan den forekomme pr. 15 m 2 med en Frekvens af 

 67—93 % med en Dækningsgrad af 23—25 %. Ude paa Mosen 

 forekommer den isoleret i Nærheden af eller under de enkeltstaa- 

 ende Træer eller enkeltvis, men meget sporadisk, frit i Lyngen. 

 I 410 Stiks Gruppen forekommer den 3 Gange, hvilket giver en 

 Frekvens paa 0,7 % og en Dækningsgrad paa 0,1 %. 



Molinia coerulea. 



Denne Art er ved Siden af Eriophorum vaginatum Karak- 

 terplante for Laggen. I Modsætning til denne gaar den kun i meget 

 ringe Grad ud paa Mosen. Bortset fra enkelte, sporadisk forekom- 

 mende Individer findes den ikke i en Afstand af over 35 Meter fra 

 Bredden. Dens Udvikling i Laggen kan være ret betydelig. F. Ex. 

 er i Nærheden af Punkt L dens Frekvens 93 % og dens Dæknings- 

 grad 51 %. Paa Linie 9 er den noteret i Rektangel 25 — 29 med en 

 Frekvens af 73 og en Dækningsgrad paa 50 %. Paa det Sted er 

 der megen Træbevoksning og den fugtige Randzone skyder sig 

 langt ud. 



Rubus Chamaemorus. 



I Peder Kyllings »Viridarium Danicum«, som udkom 1688, 

 omtales denne Art som forekommende »udi Vensyssel oc i Gribsskov 

 ved Frideriksborg«. Den er saavidt vides ikke fundet andetsteds 

 i denne Skov end i Maglemose ; saafremt Kyllings Angivelse gælder 

 denne Mose, maa den sikkert her have haft en større Udbredelse 

 end nu for Tiden, eftersom den nu kun findes i et meget lille Omraade 

 i den nordre Del (bortset fra enkelte Smaabevoksninger i den syd- 

 lige Del (K. Jessen)). Om en Forbindelse mellem »Multe« i Sted- 

 navnet Multebjerg og Multebærrene i Mosen synes der næppe at 

 kunne være Tale. Det Omraade, i hvilket den i Mosens nordre 

 Del endnu findes, ligger omkring Vandhul III. Naar man med 

 dette som Centrum slaar en Cirkel med Afstanden til Punkt D som 

 Radius, vil man omtrent have dens Grænser, i hvert Fald mod 

 Nord og Øst. De nøjagtige Maal er angivet i Tillægget. Indivi- 

 derne er ret kraftige, men den blomstrer, som det synes, ikke mere. 

 Kun een Gang er der fundet Rudimenter af en Hanblomst 1 ). Inden- 

 for sit Omraade optræder den paa Linie 3 højest med en Dæknings- 



*) I 1917 anlagdes der Blomster paa et ret stort Antal Individer; nogen 

 Undersogelse kunde dog ikke foretages, da alle Blomster blev bortfjernede 

 af uvedkommende. 



