- 175 - 



Botanikeren Johan Lange. 



I Anledning af 100-Aars-Dagen for hans Fødsel. 

 Mindetale af C. H. Ostenfeld. 



Enhver af os her i Botanisk Forening kender Lange's Haandbog 

 i den danske Flora, og mange af os har benyttet den Aar rid og Aar ind; 

 maaske i mindre Grad i den sidste Snes Aar, nu da vi har Kaunkiærs Eks- 

 kursionsflora, om jeg saa maa sige til dagligt Brug. Vi yngre forstaar maa- 

 ske derfor ikke fuldtud den Betydning, Langes Bog har haft for Studiet 

 af Danmarks Flora i forrige Aarhundrede. For at faa den rette Vurdering 

 af den, maa man forsøge at se den paa Baggrund af Botanikens daværende 

 Standpunkt herhjemme. 



Den første Udgave af Haandbogen udkom i 1850 — 51, da Johan Lange 

 var en 32-aarig Naturhistorielærer. At han var i Stand til at frembringe 

 et saa omfattende Værk allerede da, faar man en vis Forstaâelse af, naar 

 man tager i Betragtning det Milieu, de Forhold, under hvilke han var 

 vokset op, og under hvilke han havde tilbragt de 11 — 15 Aar, der var for- 

 løbne siden han blev Student, 1836. 



Johan Lange blev født d. 20. Marts 1818 paa Østedgaard ved Frede- 

 ricia. Der var øjensynlig botaniske »Anlæg« i hans Moders Familie, og hans 

 Interesse for Planteverdenen er blevet næret ved, at han blev opdraget 

 hos sin Morfader, der var Præst i Vester Skerninge i Sydfyn. Da han var 

 blevet Student, kom han i Huset hos den daværende Professor i Botanik, 

 J. W. Hornemann, som var en Broder til hans Mormor. En Svoger til Hor- 

 nemann var Etatsraad Jonas Collin, og vist nærmest tilskyndet af ham 

 opgav Lange at studere Teologi, som det oprindelig havde været Meningen, 

 og kastede sig helst og holdent over det botaniske Studium. 



Det blev helt naturligt den floristiske Side af Botaniken, som blev 

 Langes Felt, dels var han fra Barnsben kommet ind paa Botaniken ved at 

 færdes i Naturen, samle Planter, bestemme dem og tørre dem, dels var 

 Hornemann og forøvrigt næsten alle Samtidens Botanikere (f. Eks. Elias 

 Fries i Sverige) Floristikere og Systematikere. Den deskriptive Botanik 

 sad i Højsædet. 



Ved talrige Ekskursioner i det Frie, ofte sammen med ligesindede 

 unge Mænd, udformede Lange sit Kendskab til den danske Floras Arter. 

 I 1840 stiftede han sammen med 7 Kammerater, hvoraf kan nævnes den 

 senere botaniske Professor A. S. Ørsted, endvidere E. Petit og V. Strøm, 

 et lille Selskab »til fælles Studium af Naturhistorien og til en udvidet Kund- 

 skab om Danmarks naturhistoriske Forhold«. Dette lille Selskab foretog 



