— 177 - 



heri et stort Fremskridt fra Hornemann's Plantelære; derimod ligner den 

 maaske mere Hartman's Sveriges Flora. — Kort før Haandbogens Af- 

 slutning havde Lange forøvrigt ved en længere Kejse i 1849 i Sverige 

 faaet Lejlighed til at lære Syd- og Midt-Sveriges Plantevækst at kende 

 og stifte Bekendtskab med Datidens svenske Botanikere bl. a. Elias Fries 

 og hans Søn Thore Fries, som han besøgte i Upsala. 



Udgivelsen af Haandbogen er en af Milepælene i dansk Botaniks Hi- 

 storie. Den vakte Innteresse hos Botanikere og Amatører for Udforsknin- 

 gen af vort Fædrelands Plantevækst i floristisk Henseende. Man kan sige, 

 at der fra 1850 i en Menneskealder var en floristisk Periode, hvis ubestridte 

 Fører Lange var, og som støttede sig fuldt saa meget til botaniske Amatører 

 som til Fagmænd. Jeg kan nævne Navne som hans Broder M. T. Lange, 

 H. Mortensen, Th. Schiötz, E. Petit o. m. fl. 



I 1851, da Haandbogens Udgivelse var afsluttet, blev Lange ansat 

 ved Botanisk Have og samme Aar tiltraadte han en længere Udenlands- 

 rejse. Imidlertid vil jeg i Stedet for at gaa kronologisk frem, hellere fort- 

 sætte med Skildringen af hans Virksomhed for Udforskningen af den dan- 

 ske Flora. Interessen for dette Studium var saa levende, at Lange allerede 

 i 1857 — 59 kunde udsende en 2den og i 1861 en tredie Udgave. Imidler- 

 tid var i 1860 første Udgave af E. Rostrup's Vejledning i den danske 

 Flora udkommet, den efterfulgtes i 1864 af andre Udgaver, og siden da 

 er denne nyttige lille Bog kommet i stadig nye Oplag. Uden Tvivl var det 

 dens Fremkomst, som bevirkede en Standsning i nye Udgaver af Lange's 

 Flora. Thi at dette ikke skyldtes en formindsket Iver for det floristiske 

 Studium, derom vidner de mange Afhandlinger af Lange og hans »Skole« 

 om nye Findesteder og om kritiske Arter osv. Det var først i 1886, at 

 Lange kunde begynde Udgivelsen af en helt omarbejdet 4. Udgave. Stof- 

 fet var her ganske omordnet bl. a. ved Benyttelsen af et naturligt Plante- 

 system i Stedet for det Linneiske, og Indholdet var betydeligt forøget. 

 Udgivelsen af denne — den sidste Udgave — var afsluttet i 1888, og Aaret 

 for sin Død (1897) udsendte Lange et lille Tillæg og Rettelser. Endnu er 

 denne Udgave den eneste udførlige Flora over Danmarks Karplanter, og 

 selvom den i flere Henseender virker forældet, er det dog den, vi maa ty 

 til, naar vi ikke vil nøjes med Rostrup's og Raunkiær's Ekskursionsfloraer. 

 Nutiden med deres Gæring og Usikkerhed i Henseende til Forstaaelsen af 

 Arternes Mangef ormethed og de smaa Formers Konstans og med de gamle 

 Evolutionsteoriers Utilstrækkelighed egner sig saa vist ikke til en tilfreds- 

 stillende Behandling af et Lands Flora. Det store Standardværk for Cen- 

 traleuropa af Ascherson og Gräbner — der har været under Udgivelse i 

 de sidste 20 Aar — er et af skrækkende Eksempel; det viser, at hvis man 

 vil forsøge at gaa ind paa Arternes Former, maa man ganske opgive at søge 



