— 180 — 



til han i 1858 blev Lærer ved Veterinær- og Landbohøjskolen. En Overgang 

 var han tillige Docent ved Polyteknisk Læreanstalt. 



Da Liebman døde 1856, blev Lange konstitueret som Direktør for 

 Botanisk Have og virkede som saadan i 20 Aar. I den Tid falder Havens 

 og Museets Flytning fra Charlottenborg til den nuværende Plads, og 

 Lange har en ikke ringe Del af Æren for den smukke Haves Anlæg. Museet 

 derimod blev uagtet Lange's Anstrængelser ikke saa tilfredsstillende bygget 

 som ønskeligt var. 



Lange udførte et stort Arbejde med at bestemme og revidere Havens 

 Planter, et Arbejde til hvilket hans hele Anlæg og Uddannelse gjorde ham 

 særligt skikket, I de aarlige Kataloger over Frø, som Haven udsendte 

 (Index seminum etc.), har han beskrevet en ikke ringe Mængde nye Arter 

 og Former, et Udvalg af hvilke senere blev udførligere behandlede og ofte 

 afbildede i en Eække Afhandlinger i Botanisk Tidsskrift. Hans særlige 

 Interesse for Cr a tægus- Slægten førte ham endog til en Revision af 

 denne, der resulterede i en større Afhandling, der udkom særligt i 1897, et 

 af hans sidste Arbejder. 



Lange var Direktør for Haven, medens A. S. Ørsted var Professor 

 botanices i 1862 — 72, men efter at Didrichsen i 1875 var blevet Professor, 

 blev Lange i 1876 brat afskediget af den daværende Kultusminister Fischer, 

 og i det nu følgende Aarti var der en Nedgangstid for Haven og for 

 Museet. 



Ved Landbohøjskolen virkede Lange fra 1858 til 1893, altsaa i 35 Aar. 

 Hans Virksomhed dér var jo hovedsagelig Undervisning; den førte ham ind 

 paa Studier af dyrkede Træer og Buske, hvorom han har skrevet flere Af- 

 handlinger i forstlige og Gartner-Tidsskrifter. Ogsaa om Landbrugets 

 Planter har han skrevet adskilligt, bl. a. en Bog om danske Foderurter 

 i flere Udgaver, ja endog om Plantesygdomme finder man et Par Artikler 

 fra hans Haand. — Hans Forelæsninger, der foreligger autograferede, 

 vidner om hans Grundighed, dette gælder særlig hans Dendrologi, men 

 forekommer os noget tørre. 



Endnu bør nævnes, at hans lange administrative Virksomhed gjorde 

 ham vel skikket til at skrive den botaniske Haves Historie, ligesom vi har 

 hans i Begyndelsen nævnte Artikel om den botaniske Forenings Historie. 



Jeg har omtalt de første Faser af denne sidste, og skal her tilføje, at 

 efter at Foreningen i 1848 havde faaet Navn, kom der en trang Tid for den, 

 indtil den i 1865 fik en ny Start, og ogsaa denne kan vi takke Lange for. 

 Denne Genfødelse gav sig Udslag i Udsendelsen af 1ste Hefte af Botanisk 

 Tidsskrift, som jo nu kan se tilbage paa 34 — 35 statelige Bind. Lange var fra 

 1865 til 1893 uafbrudt Formand, og hans aldrig svigtende Interesse, hans 

 Energi og Optimisme har ført vor Forening uskadt gennem Tidernes Om- 



