— 208 — 



»Promycelium«) undertiden udgik ikke fra Spidsen, men fra Basis 

 af den opsvulmede Del og at der undtagelsesvis udgik to tynde 

 Grene fra samme tykke Basalparti. Disse Undtagelser fra Regelen 

 kan dog meget vel tænkes at staa i Forbindelse med de fra det 

 normale afvigende Forhold, hvorunder Svampen er kommen til 

 at vokse i Laboratoriet; naar man om Efteraaret tager Svampe 

 ind i et opvarmet Lokale og holder dem i fugtig Luft, foregaar 

 der en meget yppig Udvikling af ny Hyfegrene, som ikke dannes 

 under normale Forhold ude i Naturen. Noget Bevis for de paagæl- 

 dende Dannelsers Spore-Natur er det ikke. 



Det samme maa siges om Punkt 5: undtagelsesvis Forekomst 

 af en Sidegren paa Sterigmen, og Punkt 6: en ligeledes undtagel- 

 sesvis Forekomst af Tværvægge i Sterigmerne. 



I Punkt 7, endelig, omtales Cellekærnernes Forhold hos Muci- 

 porus corticola. Naar Basidiens fire Kærner vandrer ud i de unge 

 Sterigmer (Juel's »Sporer«), deler de sig straks hver især i to; dette 

 er, siger Juel, ikke paafaldende, hvis de paagældende Dannelser 

 er Sporer, men derimod mærkeligt, hvis de er Sterigmer. Dette 

 kan dog langt fra siges at være et Bevis for, at disse Dannelser er 

 Sporer; det paapegede Forhold staar maaske i Forbindelse med 

 Sterigmernes Størrelse og ejendommelige Form. 



Som det fremgaar af det foregaaende, er der i de af Juel frem- 

 dragne Forhold ikke noget afgørende Bevis for, at den nederste Del 

 af Tulasnella-Sterigmen er homolog med en Basidie-Spore og den 

 øverste smalle Del homolog med et Promycelium; men hvis der 

 ved en sammenlignende Undersøgelse af beslægtede Arter kunde 

 paavises en Overgangsrække mellem Tulasnella og normale Hyme- 

 nomyceter eller mellem Tulasnella og Tremellineer, vilde de omtalte 

 Ejendommeligheder naturligvis have Betydning for Bevisførelsen. 

 Foreløbig tror jeg ikke, at Juel's Tydning er rigtig. 



Da jeg i 1893 undersøgte Tulasnella helicospora, faldt det mig 

 aldeles ikke ind, at Forholdet kunde tydes paa anden Maade end 

 som her er gjort. Foruden den store Lighed med normale Hyme- 

 nomyceter, og Mangelen af Overgangsformer, der skulde støtte 

 Juel's Tydning, skal jeg til Slutning pege paa et Forhold, der di- 

 rekte taler mod Juel's Tydning. 



Gennemgaar man Juel's Figurer, vil man finde, at, det som Juel 

 tyder som Sporer, ikke i et eneste Tilfælde er adskilt fra Basidien 

 (eller den ganske korte Sterigme) ved en Tværvæg — ikke engang 

 i de Tilfælde, hvor »Sporerne« allerede har spiret og dannet en »Ko- 

 nidie«; heraf slutter jeg tillige, at de tidligere omtalte »Sporer«, 



