— 217 — 



1872), hvori han gennem Arkivstudier fører Bevis for, at der har 

 været Fyrreskov paa denne 0 endnu i Slutningen af det 18de Aar- 

 hundrede. 



Da Branth blev Præst i Vendsyssel, laa det nær, at han med 

 sine levende naturhistoriske Interesser ogsaa kom til at sysle med 

 de i flere Henseender meget interessante geologiske Forhold i denne 

 Landsdel. Sandsynligvis har han ogsaa under sit Ophold i Køben- 

 havn hørt Forelæsninger i Geologi hos Forchhammer. I Tidsskr. f. 

 pop. Fremst. af Naturvid, skrev han i 1876 en Afhandling: Hvorfra 

 og hvorledes ere Stenene i det nordlige Jylland komne?, og i 1881 

 en anden om de geologiske Forhold i det nordlige Jylland. Begge 

 Afhandlinger hviler, skønt publicerede i et populært Tidsskrift, 

 helt igennem paa selvstændige Iagttagelser og har virkelig viden- 

 skabelig Værdi. I den første Afhandling lykkedes det ham, ved 

 norske Geologers Hjælp, at føre et afgørende Bevis for, at Kri- 

 stiania-Fjorden og dens Opland har leveret et stort Antal af de 

 i Vendsyssel forekommende Sten. At hans Betragtninger over 

 Isteorien ikke kan staa for Nutidens Kritik, kan man ikke undre 

 sig over; men de Iagttagelser, hvorpaa de hviler, er skarpe og 

 paalidelige. I den anden Afhandling behandler han mere spredt- 

 liggende Emner, bl. a Istidsfænomener. Han tyder ganske rigtigt 

 de ejendommelige Rimmer mellem Frederikshavn og Skagen som 

 Stranddannelser. Han kommer her ind paa historiske Efterretninger 

 om Fyrreskove i Vendsyssel, og han påaviser for første Gang Bøg 

 i en Tørvemose i Vendsyssel (7 — 8 Fod dybt i Tørven). 



Under sin Virksomhed som Realskolebestyrer i Tønder udgav 

 han en Lærebog i Naturlære, som er udkommet i otte Oplag og er 

 blevet meget anvendt paa Seminarier og Højskoler. La Cour brugte 

 den saaledes paa Askov i 40 Aar, hvad der turde være et talende 

 Vidnesbyrd om dens Godhed, og der foreligger ogsaa fra anden 

 Side Udtalelser om, at dens Forfatter ejede et sjældent pæda- 

 gogisk Greb. 



Branth's Virksomhed som Præst skal ikke omtales nærmere 

 her. I sin Ungdom blev han stærkt paavirket af Søren Kierkegaard ; 

 han omgikkes i sin Studentertid meget »Grundtvigianere«, men 

 som Præst sympatiserede han mere med Indre Mission. Han 

 var i kirkelig som i andre Sager en ejendommelig, selvstændig 

 Natur med udprægede Meninger, og dog var han meget liberal 

 overfor anderledes tænkende. Han havde endog Samarbejde med 

 Dissentere, hvad der vakte Forargelse hos mange Præster her- 

 hjemme. I den kirkelige Presse skrev han jævnlig bl. a. om For- 

 Botanisk Tidsskrift. 36. Bd. 15 



