— 267 - 



derste Smaa-Aks eller den nederste Topgren er rykket noget længere 

 ned end normalt, saa Afstanden er bleven større end sædvanlig 

 fra den næstnederste Forgrening, og hermed er netop ikke sjælden 

 forbundet en særlig Udvikling af Støttebladet, og som en vidt- 

 gaaende Udvikling af dette Forhold fremtræder de Tilfælde, hvor 

 Blomsterstandens nederste Forgrening findes i Hjørnet af det 

 øverste Løvblad, langt fjernet fra den øvrige Blomsterstand og i 

 Reglen baaret af en usædvanlig lang pg yderst fin Stilk, støttet 

 af Bladets Skede. Man er maaske med dette kommet noget bort 

 fra det, der ellers beskæftiger os her; men p. Gr. af Kontinuiteten 

 i Udviklingen har jeg taget det med. Jeg mindes ikke at have set 

 det omtalt; men det maa vel nok være bleven bemærket, da det 

 ser højst paafaldende ud (Fig. 1). 



Af det følgende vil fremgaa, at jeg ofte har fundet Dimensio- 

 nerne af de fra det sædvanlige afvigende Højblade langt betyde- 

 ligere end det ellers har været angivet, I Begyndelsen noterede jeg 

 blot de iagttagne Tilfælde. Senere tog jeg et større Antal Blomster- 

 stande og talte op, hvor mange der var afvigende, for derved nogen- 

 lunde at faa et Skøn over Tilfældets Hyppighed. Jeg har efterset 

 de fleste af vore almindeligt forekommende Græsarter og hos mange 

 ikke truffet noget fra det normale afvigende. Planterne er opført 



1 den Orden, hvori de findes i Raunkiærs Ekskursionsflora. 



Dactylis glomerata. 



1. Trend (ved Limfjorden, 2 Mil S. for Løgstør), Juli 1917. 



2 Eksemplarer med nederste Støtteblad henholdsvis 10 og 13 mm 

 langt. Et Ekspl. med nederste St. omtr. 8 cm langt, af en stor Tue 

 med Tendens til Vivipari. 



2. Birkerød, August 1918. Af 18 Ekspl. viste 3 følgende: a. Ne- 

 derste Støtteblad 12 mm langt, næsten i sin halve Længde tilvokset 

 til Topgrenen, b. N. St. 7% cm langt, meget smalt. c. N. St. 14 cm 

 langt, ikke tydelig sondret i Skede og Plade (Fig. 7). 



3. Trørød Hegn, Aug. 1916. 2 Ekspl. havde en overordentlig 

 lang- og finstilket Topgren fra den øverste Løvbladaksel, fjernet 

 fra den normale Blomsterstand. Stilken henholdsvis 31 og 16 cm lang. 



Bromus Benekeni og B. ramosus. 



Her er disse Støtteblade ikke alene bemærkede, men endogsaa 

 taget i Brug ved Artsdiagnosen. J. Lange (Haandbog, 4de Udg. 

 S. 98 og 99) beskriver dem saaledes : Br. Ben. . . . »støttede af et 



18* 



