— 329 — 



som naturhistorisk Studiested, idet et Parti af Mosen udenfor Prinsesse - 

 stien er solgt til Privatejendom og et Skilt opsat med »Adgang forbudt«. 

 En Undersøgelse af Forholdene paa Stedet har vist Rigtigheden af dette, 

 samt at Prinsessestien paa en Strækning er bleven omlagt og flyttet læn- 

 gere ud i Mosen; da der imidlertid paa dette truede Sted vel er opsat et 

 Skilt, der bærer Paaskriften »Privat«, men da der paa Skiltet tillige sta'ar 

 »Adgang for Botanikere« og der yderligere er lagt Broplanke over Grøften, 

 synes Ejeren, Kunstmaler Glob, her at have taget alle berettigede Hensyn, 

 løvrigt er kun en enkelt Parcel af Mosen indhegnet som privat lige ud til 

 blankt Vand; da en betydelig større Fare truer den uindhegnede Del af 

 Mosen igennem Benyttelse som Losseplads i en Bræmme langs Prinsesse- 

 stien, vil Forhandlinger herom blive forsøgt. 



Om Fuglelivet i Søborg Mose havde Inspector H. Winge tilskrevet 

 Udvalget, idet der her var skudt nogle Moseterner, der her havde Yngle- 

 plads, medens den ellers i vid Omkreds er udryddet. Overretssagfører Be- 

 cker har lejet Jagt og Fiskeri her for en Aarrække, og som det angives i 

 Skrivelsen, var det sket meget mod hans Ønske og skulde skyldes nogle 

 Mænd, han havde givet Tilladelse til at udøve Jagt. Sagen har været fore- 

 lagt Overretssagfører Becker, der erklærer ikke at have givet nogen Ret 

 til at udøve Jagt, saa Nedskydningen af Moseternerne maatte skyldes 

 Krybskytter, med hvilke han førte en stadig og haabløs Kamp. Netop for 

 at undgaa Krybskytteri havde Hr. B. tillige forpagtet Fiskeriet og ladet 

 alle andre Baade fjerne end hans egen. Jagten dreves dog i Smug inde fra 

 Land, og trods Opsyn var det umuligt at hindre den paa det udstrakte 

 Terræn, til hvilken ingen fik Adgang uden særlig Tilladelse fra Hr. B.'s 

 Side. For at undgaa, at Maagerne helt skulde okkupere Søborg Mose, hvad 

 de var godt i Gang med, lod Hr. B. Maagernes Æg indsamle i stor Mængde 

 i Rugetiden, medens alle andre Fugle uden Undtagelse nød fuld Beskyttelse. 

 Tilfældet med Moseternerne maa derfor henregnes til de tilfældige og uaf- 

 vendelige Ting, overfor hvilke selv en absolut Fredning af den ikke vilde 

 have virket afværgende. 



Med Hensyn til Mosens Fremtid, om hvilken der i Skrivelsen ytres 

 nogen Bekymring, har man undersøgt Forholdet paa Stadsingeniørens 

 Kontor. Det blev her meddelt, at Kbhvns. Kommune er Ejer af hele 

 Arealet, til hvilket det dog ikke overalt har den fulde Brugsret, og at 

 Arealet sorterer under Kbhvns. Vandvæsen. Det var Tanken med Tiden 

 at udlægge hele Arealet som Park, uden nogen Bebyggelse, kun med Gen- 

 nemførelse af nogle Veje over Terrænet; der vilde neppe være noget til 

 Hinder for, at det naturlige Præg blev bevaret i saa stor Udstrækning som 

 muligt, og en Henvendelse herom vilde sikkert gøre Regning paa at blive 

 mødt med Velvillie. Forinden Udvalget, med Overretssagfører Beckers 

 allerede givne Tilladelse, til Foraaret har havt Lejlighed til at besigtige 

 Arealet, vil en saadan Henvendelse dog ikke kunne affattes. 



Igennem Naturhistorisk Forening har Udvalget modtaget en Fore- 

 spørgsel fra Lærer J. F. C. Jensen, Jelma, Kalundborg, for at faa 

 oplyst, hvilke naturhistoriske Objekter der kunde ønskes fredede der paa 

 Egnen. Efter indhentede Oplysninger gik Svaret ud paa, at man af geolo- 

 giske Dannelser kunde nævne Forekomsten af plastisk Ler, og at det for 

 Dyr og Planter maatte anses for mere gavnligt at søge fredet Lokaliteter, 



Botanisk Tidsskrift. 36. Bind. 22 



