— 28 - 



Geum rivale og Ranunculus repens; ved Efteraarstid optræder Bo- 

 letus lividus i paafaldende Mængde. 



Tørveomraadets Følgeflora fremgaar af Liste II; de med — 

 mærkede Planter er dog kun iagttagne i selve Dammens Randbælte. 

 Af Mosser er fremtrædende: Acrocladium cuspidatum, Astrophyllum 

 cuspidatum og undulatum, Bryum sp., Catharinea undulata, Clima- 

 cium dendroides, Hylocomium squarrosum og Marchantia polymorpha. 

 Fissidens osmundioides er iagttaget i Eliekrattet med Pellia epiphylla, 

 sidstnævnte meget udbredt over nøgen Tørvebund. 



Randbæltet. Hvor Skrænterne er stejle, altsaa langs Østbredden, 

 er dette smalt, skarpt afsat; under den omtalte lodrette og stærkt 

 skyggede Brink mangler det ganske. Lidt bredere og frodigere er 

 Nordbreddens Randbælte, og Karakterplanten Carex acutiformis er 

 her — Vest for Grøften til M — rigeligt iblandet Scirpus silvaticus 

 (Fig. 7, Forgrunden). Langs den flade Vestbred breder Randbæltet 

 sig stedvis stærkt ud, navnlig nær F uden for det indtegnede 

 rektangulære Vandhul. Vegetationen her, hvor Vandet er grundt og 

 lidet frisk, er meget tæt, med bortraadnende Partier ; saaledes findes 

 et større aflangt Hul, hvor Carex acutiformis er helt bortraadnet, 

 og hvor Char a fragilis og mange Alger holder til ; det rektangulære 

 Vandhul er ligeledes opfyldt af en tæt, noget sygnende Vegetation, 

 der bestaar af Carex acutiformis, Equisetum limosum og Fontinalis 

 antipyretica. Forøvrigt har Randbæltet, hvor det er skarpt markeret, 

 samme Karakter som i M; Følgeplanterne er de i Liste II anførte, 

 i Særdeleshed de med — betegnede. 



Kommer man udenfor Randbæltet, er Potamogeton natans, som 

 i Dam M, den Plante, der præger Vegetationens Fysiognomi; den 

 er udbredt overalt undtagen i det pelagiske Omraade, og dens Ene- 

 herredømme indskrænkes kun af spredte og svage Equisetum- og 

 Ty^/m-Bevoksninger; allerinderst i Bugten mod Syd forekommer 

 dog en lille, meget tæt Equisetum limosum- XssooidXion. 



Equisetum-Associationen. I den tætte Equisetum-Bevoksning in-, 

 derst mod Syd (Fig. 8, i Mellemgrunden) formaar Potamogeton kun 

 yderst sparsomt at trives, hvorimod den forekommer rigeligt i den 

 spredte Equisetum- Assoziation udenfor (se Kort). Som Følgeplanter 

 i Equisetum-Qmv&dL&el forekommer forøvrigt : Fontinalis, Iris pseud- 

 acorus og Scirpus lacuster; Bugten i Elleskoven er ganske opfyldt 

 af et tæt Equisetum-Iris-Samîund. — S er den eneste af de tre 

 Damme, hvor Equisetum limosum forekommer; det kan samtidig 

 betones, at Potamogeton lucens alene er iagttaget her. 



