— 37 — 



Puder (cfr. Forholdet mellem Potamogeton og Fontinalis i Dam S). 

 Mellem Chara er Utricularia minor almindelig. Potamogeton-Plan- 

 terne er i denne Dam i mindre Grad hærgede af Insekter, og det 

 bliver derved iøjnefaldende, at Flydebladenes Tæppe i Oktober naar 

 sin maksimale Tæthed. Der er en tydelig Forskel [paa Planternes 

 Trivsel i det østlige og vestlige Bækken. I det første, mindre Bæk- 

 ken har Bestanden et ejendommeligt sygeligt Udseende, og Chara 

 er meget kraftigt udviklet. Vandet er her gennemgaaende ikke 

 grundere end i den større vestlige Association, hvor Potamogeton 

 trives ganske godt; men det er mindre frisk, og heri maa Aarsagen 

 til Planternes sygnende Tilstand snarest søges. Vi har iagttaget 

 indtil 8 □ Meter store, drivende, grødede Masser af Alger, mest 

 Conjugater, her i det østlige Bassin; og det stemmer med vore Er- 

 faringer fra Dam S, at Vækstpladsen bliver ugunstig for Potamogeton, 

 hvor Algemasserne og OAam-Arterne indfinder sig og trives. — 

 Efter Wesenberg-Lund betinger ogsaa Vandets forskellige Grad af 

 Friskhed i de to Bassiner, at disse tildels huser hver sine Plankton- 

 Organismer. I det østlige Bassin forekommer Sparganium minimum 

 mellem Potamogeton. Den er her iagttaget blomstrende paa godt 

 1 h Meter Vand i en lille Koloni ud for A — det eneste Sted i Dam- 

 mene, hvor denne Plante er set i Blomst. 



Den pelagiske Zone. Som Kortet udviser, har hvert af de to 

 Bassiner sit pelagiske Omraade, der i begge grænser direkte til 

 Bredden — paa Steder, hvor der nu ingen Tilvækst finder Sted, 

 idet Skoven gaar helt ud til brat afskaarne Smaabrinker. Rand- 

 bæltet er paa disse Steder meget svagt udviklet. Planterne i denne 

 Zone er selvfølgelig submerse og tilhører Arterne Chara fragilis og 

 foetida y Fontinalis antipyretica og Sparganium minimum. Den 

 sidste er karakteristisk for det lille østlige pelagiske Omraade, hvor 

 den danner en undersøisk Eng, medens Ghara-Bevoksningen naar 

 sin højeste Udvikling i det større vestlige Omraade. Bunden er 

 her overspunden af Ghara-Tæpper med Utricularia minor og 

 Gyanophyceer. Chara foetida kan danne Tuer paa indtil 20 □ 

 Meters Størrelse. Chara-Arteme gaar ind til Fontinalis-Bæ\tei, 

 eller, hvor dette er svagt udviklet, helt ind til Land. Nærmest 

 Land træffes fortrinsvis Chara fragilis, og den kan her optræde i 

 artsrene Puder, der dog ikke naar de paa dybere Bund voksende 

 Ch. foetida-Puåers Mægtighed. Midt i Juli fruktificerer C. fragilis 

 livligt, C. foetida i mindre Grad. Ghara-Puderne, der om Vinteren 

 ligger paa Bunden, stiger tidligt paa Foraaret — henimod April — 



