- 73 — 



adskillige er vist forsvundne ved Mosens Udtørring og Udgravning i nyere 

 Tid). Af saadanne Arter saa vi under vor Gennemkrydsning af Mosen: 

 Dryopteris {Aspidium) cristata (D. spinulosa var almindelig i Mosens 

 Krat); Vaccinium Oxy coccus, Scirpus cæspitosus (f. austriaca (Palla), en 

 hos os ret sjælden, mest nordisk og alpin Form), Drosera rotundifolia 

 og Andromeda polifolia. 



Ved Mosens Vestrand var ganske interessante, artrige, tørveholdige 

 Enge og Sumpe med Tørvegrave ; her var stedvis Equisetum fltwiatile og 

 Carex lasiocarpa karaktergivende ; herfra kan ogsaa nævnes Agrostis 

 canina og Carex cæspitosa samt C. pulicaris. 



Fra Horreby Lyng fulgte vi nogle Biveje til Virket Sø. Vejene var, 

 som de fleste Veje paa Lolland og Falster, indrammede af stævnede Pile 

 og Popler (mest Salix alba og Populus deltoides), og i „Hovederne" af 

 disse Træer fandtes ofte en rig Epifytvegetation. Vi noterede ialt 24 Arter 

 af Blomsterplanter. Ejendommeligt var det at se Carex Pseudocyperus 

 staa i blomstrende, kraftige Eksemplarer i et Piletræ i en Højde af ca. 

 3 Meter over Jorden. løvrigt var de fleste af Epifyterne Arter med bær- 

 agtige Frugter eller med Flyvefrugter. 



Virket Sø, Hulsø og Møllesø er tre i Række følgende Smaa- 

 søer, som ligger ret højt efter Falsterske Forhold (10 — 14 M. over Havet), 

 og som er begrænsede af høje, ret stejle Skrænter paa deres ene Side. 

 Ved Virket Sø ligger Skrænten langs Søens Vestside (Søen er langstrakt 

 i Nord-Syd) ; den er kratklædt ligesom Skrænterne ved de andre Søer og 

 har en meget artrig og broget Flora. Nedenfor Skrænten er der et smalt 

 Engbælte og dernæst en Rørsumpzone (Scirpus lacuster og Arundo phrag- 

 mites) ved Bredden. Søen selv er ret dyb og har et rigt Plankton, der 

 om Sommeren producerer stærk tt Vandblomst hovedsagelig fremkaldt 

 af Microcystis æruginosa. Engen og Rørbæltet fortsættes som en meget 

 vaad, tørveholdig, delvis kratbevokset Eng omkring Nordenden af Søen 

 henimod Hulsø. 



Efter at have spist vor Frokost ved Søen fulgte vi Vestsiden langs 

 Foden af Skrænten. Skovkrattets vigtigste Træer var Bøg, Eg og Hassel 

 (Fagus, Quer eus robur og Corylus); hyppig var desuden Navr (Acer cam- 

 pestre), Slaaen {Prunus spinosa), Rød Kornel {Cornus sanguinea), Tjørn 

 {Cratægus monogyna og oxyacantha), og endvidere noteredes endnu føl- 

 gende busk- eller træagtige Planter: Benved {Euonymus), Berberis, Abild 

 {Pirus malus), Kvalkved {Viburnum O pulu s), Bævreasp {Populus tremula), 

 Vrietorn (Rhamnus cathartica), Brombær {Rubus sp.), Vild Rose {Rosa 

 glauca), Gedeblad (Lonicera periclymenum), Vedbend {Heder a helix), 

 Ælm ( Ulmus montana), Fuglekirsebær {Prunus avium), Avnbøg' ( Carpinus 

 betulus) og Ask (Fraxinus), — ialt 22 Arter. Under Træerne og 

 Buskene var nu ved Midsommertid ret bart, men her findes en rig For- 

 aarsbundvegetation ; i Kratranden var Brachypodium silvaticum særdeles 

 almindelig; dér fandtes endvidere af mindre almindelige Planter Lathyrus 

 niger og Melampyrum cristatum (med var. pallens). 



I Tørveengen saas ogsaa flere for Falster sjældne Planter, f. Eks. 

 Eriophorum lati folium, Carex pulicaris, C. dioica, Epipactis palustris. 



Ved Hulsø ligger Skrænten langs Soens Sydøstside, og den er her 

 bevokset med Højskov af Bøg, hvorunder Hieracium cfr. vulgatum og 

 Poa nemorosa var almindelige; her stod ogsaa Actæa spicata ved Skræn- 

 tens Fod. I Søen voksede bl. a. Nymphæa alba. 



