- 74 - 



M ø 1 1 e s ø ligger lidt højere end de to andre Søer, den har paa sin 

 Sydside en stejl kratbevokset Skrænt og paa de andre Sider Enge, der 

 gaar jævnt over i Rørbæltet; ogsaa den synes at være dyb. Skræntens 

 Krat bestaar hovedsagelig af Corylus og endvidere en Del Cratægus og 

 Acer campestre; op over Buskene rager spredtstaaende Bøge. Krattet 

 indeholder forøvrigt en stor Del af de under Virket Sø-Krattet nævnte 

 Arter af Buske og Træer, og da det gaar helt ned til Søen, faar vi en 

 Randzone af El (Alnus glutinosa), udenfor hvilken Rørbæltet af Arundo 

 phragmites og Scirpus lacuster kommer til. Vi undersøgte Krattets Bund- 

 vegetation saa godt, det lod sig gøre, men Aarstiden var jo ikke gunstig 

 hertil. De dominerende Arter var Anemone nemorosa og Melica uniflora; 

 hyppige var Sanicula, Actæa, Hepatica og Asperula odorata ; og mindre 

 talrige endvidere Geum urbanum, Bromus ramosus, Viola Riviniana, 

 Primula officinalis, Carex silvatica, Stellaria holostea, Epipactis latifolia, 

 Ajuga reptans, Dryopteris filix mas og krybende Hedera. 



Et stærkt Regnskyl bragte os til at søge Ly, og en Times Tid 

 senere kom Vognene og afhentede os til Stubbekøbing, hvor vi spiste og 

 overnattede, medens Regnen skyllede ned. — 



Heldigvis havde det regnet af til næste Dag, Søndag d. 2 5., saaledes at 

 vi fik godt Vejr til vor Køretur til Pomlenakke; men vaadt var der i Græsset 

 og mellem Buskene. Paa Udvejen standsede vi ved Næsgaard Landbrugs- 

 skole 1 ), hvis Forsøgsarealer og hele Indretning blev os forevist med stor 

 Elskværdighed af d'Hrr. Forstander S. T ux en og Inspektør Hans J.Ras- 

 mussen. Den sidstnævnte og Bestyrer Dorph-Petersen gjorde i 

 Foredrag Rede for Hensigten med deres forskellige Forsøg. Det interes- 

 serede øjensynlig Deltagerne levende at høre lidt om og faa lidt Indblik 

 i den „anvendte" Botanik; der kunde jo nok ofte være adskillig mere 

 Forbindelse mellem den rene Videnskab og den „anvendte", end Tilfældet 

 er. Inspektør Rasmussen ledsagede os en Stund og demonstrerede for 

 os de forskellige Forsøgsarealer langs Vejen til Østerskov. 



Det store Skovparti, der strækker sig fra Næsgaard som et Bælte 

 langs Falsters Østkyst til lidt Syd for Tromnæs, omtrent 15 km. langt, 

 men kun 1 h — 2 km. bredt, er hovedsagelig Bøgeskov; dog findes der 

 hist og her mindre Partier plantet Naaleskov. Gennemgaaende er Bøge- 

 skoven fra en Botanikers Standpunkt meget ensformig og uinteressant; 

 den er tæt, saaledes at Bundfloraen er fattig; kun ud mod Vandet bliver 

 den mere aaben, men den for Vinden udsatte Bund faar da gærne en mor- 

 agtig Karakter med Aira flexuosa som dominerende Art og ogsaa her kun faa 

 Arter. Dog hvor der er Lavninger og aabne Steder i Skoven, og af disse 

 findes der mange, bliver Plantevæksten rigere. De skovklædte Lavninger er 

 gærne smaa Ellemoser med rig Bregnevegetation (Athyrium filix foemina, 

 Dryopteris dilatata o. fl.), hvori Carex elongata, Lysimachia vulgaris 

 o. fl. Moseplanter staar indblandede. Engene er frodige og tørvholdige; 

 de dominerende Planter er Gramineer (Briza media, Aira cæspitosa, 

 Festuca elatior o. fl.), men der findes en Mængde blomstrende Urter 

 derimellem {Lychnis flos cuculi, Cirsium palustre, Primula officinalis, 

 og ind mod Skovranden Pr. elatior, etc.). Skovranden mod Engene og 



x ) Se: Den Glassenske Agerbrugsskole paa Næsgaard 1799 — 1849 — 1899. 

 København 1899. 



