- 75 - 



mod Kysten bestaar gærne af et Bælte af Buske, omtrent de samme 

 Arter som de, der blev opregnede fra Skrænten ved Virket Sø. 



Kysten mod Grønsund og Østersøen er paa de fleste Steder en lav 

 Klint med en smal, sandet og gruset Forstrand; men med Mellemrum 

 findes der lave Partier lige ud til Kysten; dog altid med en Sandstrand 

 (Strandvold) udenfor; Bølgebevægelsen er til Tider ret stærk her, og ved 

 Paalandsstorm staar her et mægtigt Hav, udsat som Kysten er for den 

 aabne Østersøs Magt. 



Vi kørte fra Næsgaard et Par Kilometer ind i Skoven, stod saa af 

 Vognene og gik gennem Bøgeskov og over en Eng ud til Kysten, der her 

 var lav. Strandvolden 

 var dækket af en ret 

 tæt Vegetation, dels 

 Klitplanter, dels mere 

 tilfældige Arter, der yn- 

 der tør Bund, saaledes 

 f. Eks. Avena pratensis, 

 A. pubescens, Trifolium 

 striatum og Fragaria 

 viridis. Vi fulgte nu 

 Grønsunds Kyst og kom 

 snart ind i Skoven igen, 

 idet Terrænet hævede 

 sig, saaledes at der blev 

 dannet en Klint med 

 brat Affald mod For- 

 stranden og Vandet. Fra 

 de gamle Skanser ved 

 Lodshusene var der en 

 prægtig Udsigt over det 

 aabne Hav og over mod 

 Møen. I den spredte og 

 artsfattige Bundvegeta- 

 tion under Bøgetræerne 



hvor bl. a. Dactylis glo- Stranden ved Pomlenakke; til højre Skovklinten, hvor Vinter- 

 merata Sllbsp. lobata stormene bryder ned. Prof. O. Rosenberg fot. 



Drej. (D. Ascher soniana 



Gräbn.) var almindelig, fandt vi nord for Skanserne Dryopteris Linnæana 

 (Aspidium Dryopteris) og en Del Eksemplarer af den stadselige Cephalan- 

 ther a grandi flora, der ogsaa saas lidt sydligere ved Fyret paa Hestehoved, 

 Falsters østligste Hjørne. Her tog Vognene os op og kørte os videre 

 forbi Dalen ved Hesnæsvig, hvor Hippophaës stod i Mængde ved Stran- 

 den, til Pomlenakke. 



Efter at have spist vor medbragte Frokost og nydt den prægtige 

 Udsigt over Havet fra Klinten, der her naar sin største Højde (ca. 15 M.), 

 gik vi ned til Stranden og sydpaa langs denne. Havet bryder ned her 

 (se Billedet), saa Klinten er mange Steder udhulet, og Skovens yderste 

 Forposter falder efterhaanden som Ofre for Vinterens Paalandsstorme ; 

 hist og her var et Træ gledet ned og stod med sin af Rødderne sammen- 

 holdte Jordmasse nede paa Stranden, og andre Steder var Træer væltede. 

 Stranden er dels stenet, dels sandet, og ude i det fladvandede Hav ligger 



