— 11 — 



og tilbage til Pomle, hvorfra Vognene kørte os tilbage til Stubbekøbing. 

 Vi endte Dagen med et hyggeligt Samvær hos den elskværdige Apoteker 

 T. Hoff-Hansen, som havde været os til stor Hjælp ved Turens praktiske 

 Ordning, og som selv deltog i Søndagens vellykkede Udflugt. 



G. H. Ostenfeld. 



3. — Ekskursionen til Himmelbjergegnen 30. Juli — 1. Aug. 1911. 



Ekskursionen foretoges sammen med „Jydsk Forening for Naturviden- 

 skab i Aarhus" og talte følgende Deltagere: Frk. Cecilie Christensen, 

 Frk. M. Diedrichsen, Mag. scient. Ferdinandsen, Apotheker Friderichsen, 

 Cand. pharm. Gravenhorst, Assessor Hempel, Seminarielærer Horn, Over- 

 telegrafist Jensen, Exam, pharm. Karpe, Lærer Poul Larsen ; Lærer 

 Læssøe-Engberg, Cand. mag. V. Petersson, Frk. Marie Sørensen, Kunst- 

 maler Wiinstedt — samt alene første Dag: Læge Holm, Cand. polyt. Holst 

 og Laboratorieforstander Quist. 



Søndag den 3 0. Juli. Selskabet samledes paa „Hotel Ry" om 

 Formiddagen og kørte efter at have indtaget Frokost til Pinds Mølle ved 

 Gudenaa. Møllesøen her var næsten ganske dækket af Stratiotes — „Sø- 

 stjerner" i Egnens Sprog — , og i Randbæltet var indblandet megen 

 Acorus. Efter at vi havde passeret Gudenaaen, der næsten var helt opfyldt 

 af Potamogeton pectinatus i en meget bredbladet, kraftig Form, paa- 

 begyndtes Restigningen af „Köllen", den vestligste, stejle Rakketop i det 

 Højdedrag, der danner den sydlige Regrænsning af Mossø-Dalen. Som 

 bekendt danner Mossø og Salten Langsø et vældigt øst-vestgaaende Dal- 

 strøg, der saa vel mod Syd som mod Nord begrænses af højt Rakkeland. 

 Gudenaaen bryder fra Syd ind i denne Dalsænkning, træder netop i Re- 

 røring med Mossø og fortsætter derpaa mod Nord i Retning af Ry St. 

 „Köllen" ligger yderst paa Hjørnet, hvor den øvre Gudenaa-Dal træder 

 ind i Mossø-Dalen. Det er en stejl Rakkeknold paa 108 M Højde, for- 

 trinsvis bevokset med Lyng, isprængt Røg og Ene. Øst paa bliver Köl- 

 lens magre Vegetation frodigere og danner den bakkede Voerladegaard- 

 eller Højlund Skov ved Sydsiden af Mossø; paa den vestvendte Skrænt 

 og navnlig paa Toppen er Lyngen til Gengæld dominerende, og Røg og 

 Ene trykkes puragtigt ind mod Rakkens Sider. Ved Restigningen fandtes 

 Calluna's sædvanlige Følgeplanter: Empetrum, Vaccinium myrtillus og 

 V. vitis idaea; under Lyngbuskene Stereodon ericetorum og imellem dem 

 pletvis Cladonia rangiferina; undertiden fortrængtes Lyngen næsten af 

 Pteridium. Fra Højderne søgte smaa Vandløb ned mod Dalen, og ved 

 deres Rredder saas frodige Mostæpper af Gymnocybe og Sphagnum med 

 Drosera rotundifolia, Eriophorum polystachyum y Aspidium thelypteris og 

 Viola epipsila; paa Skrænterne Blechnum. 



Den besværlige Tur til Köllens øverste Top lønnedes rigeligt af 

 den storslaaede Udsigt herfra; navnlig over Mossø — Salten Langsø-Dalen 

 med dens Terrasser, Vandløb og Søer har man et prægtigt Overblik. 

 — Efter et kort Hvil paabegyndtes Nedstigningen i Retning af Kloster- 

 mølle ved Mossø; paa denne Tur passerede vi i Slugterne frodigere 

 Partier med skyggerig Røgeskov, hvis Rundflora viste vekslende Facies: 

 nu Anemone med Oxalis, nu Aira flexuosa; hist og her var Rundens 

 mest dominerende Plante Aspidium spinulosum, og pletvis kunde Skyggen 



