- 107 - 



Strækninger, hvor der endnu ikke er et eneste grønt Skud mellem 

 de dræbte, graasorte, ofte fingertykke Lyngstammer, der i Regelen 

 ligger hen ad Jorden, paa Skraaningerne mest rettede nedad — saa- 

 ledes som de har vokset. Her vil det utvivlsomt vare flere, maaske 

 mange Aar, før Lyngtæppet kommer igen, med mindre man vil 

 gøre noget for at hjælpe det frem. For øvrigt synes jeg ikke, at 

 Branden er gaaet meget ned i Morbunden og har gjort Jordbunden 

 slettere, end den i Forvejen var. Paa andre Strækninger, navnlig 

 de fladere Dele nord og nordøst for Toppen, ses dog nogle Planter 

 spire frem, hvad nærmere omtales i det følgende. For øvrigt har 

 Ilden været mærkværdig lunefuld; et Sted paa det nordøstlige 

 Hjørne er en Sti skaaret lidt ned i det flade eller kun lidet skraa- 

 nende Terræn ; vest for den er alt brændt , sort og forkullet , og 

 øst for den er ligeledes alt brændt bort, undtagen mærkelig nok 

 en omtrent 1 — 2 m bred og mange m lang Bræmme af dejlig, høj, 

 rigt blomstrende Lyng, der viser, hvordan der har set ud. 



I alle Dale og Lavninger er der altsaa allerede nu en frisk 

 grøn Plantevækst, overvejende dannet af Ørnebregne, som synes 

 at have den samme Højde som oprindelig og være ganske upaa- 

 virket af Branden. 



Af flere Grunde har Plantevæksten i større eller mindre Grad 

 holdt sig her i Lavningerne og genfødes hurtigt her. Der har og- 

 saa før Branden været en Vegetation her af høje Ørnebregner og 

 mange andre høje Urter, paa sine Steder ogsaa Birkeskov; men 

 disse saftige Højstauder har ikke kunnet give Ilden saa megen Næ- 

 ring som Lyngdækkets tørre Grene, j Ørnebregnerne kom ifølge 

 Skovrider Helms til Syne straks efter Branden; dette har utvivlsomt 

 været Blade, der skulde have udviklet sig i 1911, men endnu 

 ikke var komne over Jorden. Dernæst har Ilden vel heller ikke 

 haft saa let ved at faa fat her i Sænkningerne som paa Bakke- 

 siderne. Sluttelig har Jorden her vel ogsaa været fugtigere og 

 mindre moragtig end paa Lyngheden, der havde en mægtig Morbund 

 med et tykt Lag Blysand og Rødjord under sig, hvad man flere 

 Steder tydeligt ser langs Siden af Vejen op til Toppen. 



Det er bekendt, at der i det bakkede Lyngareal her i Midt- 

 jylland og længere vester ude, f. Eks. ved Funder og langs Jern- 

 banen til Herning, findes en frisk grøn, forholdsvis frodig Plante- 

 vækst i Dalene mellem Lyngbakkerne. Man har heri villet se en 

 Følge af, at disse Lavninger mere er i Læ for den almindelige og 

 stærke Vestenvind end selve Bakkernes Toppe og Sider, særligt 



8* 



