- 110 - 



Birken. Vortebirken fßetula verrucosa) synes almindeligst; 

 som yngre har den en snehvid Stamme. Dunbirk (B. pubescens) 

 og Mellemformer synes ogsaa at have vokset her. En Del af Bir- 

 kene er helt dræbte og er nu blevne omhuggede for at tjene som 

 Brændsel; men en stor Del er levende, og nogle, navnlig de større 

 Træer i Dalene, er levende lige til Toppen, der atter grønnes; 

 men ogsaa paa Strækningen oven for Stien fandtes enkelte saadanne 

 (Fig. 2). Mange synes imidlertid dræbte i omtrent hele Stammens 

 Højde og kun levende ved Grunden. Her aabenbarer Livet sig ved 

 en Rigdom af friske, grønne Skud, 10—20 og flere omkring de enkelte 

 Træer, og l til 1,5 m lange (Fig. 2). Disse Skud bryder frem dels 

 gennem Jorden tæt under Stammens Fod, dels 5 — 12 cm og højere 

 oppe paa denne. Man kan jo maaske kalde de første for Rod- 

 skud, de sidste snarere for Stubskud, at jævnstille med de Ad- 

 ventivskud, som baade hos Birk og andre Træer ofte bryder frem 

 fra „sovende Øjne" eller paa anden Vis højere oppe paa de gamle 

 Stammer. Navnet „Stubskud" er maaske dog ikke upassende for dem 

 alle, thi selv om det ikke er nogen egentlig, ved Omhugning af Træet 

 dannet Stub, saa er hele Træet dog fysiologisk set at betragte som en 

 Slags „Stub", da Livet er borttaget fra hele den øvre Del. 



Disse Skud havde aabenbart allerede udviklet sig 1911, men 

 synes at være bleven langt frodigere 1912, idet de i dette Aar ud- 

 viklede Skuddele ikke blot sædvanligvis var længere, men tillige havde 

 de indtil 3 Grensæt, og for saa vidt undertiden 4 Sæt af Grene, som 

 Sommerskud kunde findes paa Hovedskuddet. Derimod synes Skud- 

 dene, der udvikledes 1911, ikke at have grenet sig. Det samme 

 Fænomen — grenede Aarsskud, med 2 — 3 Grensæt — findes jo al- 

 mindeligt paa Stubskud af flere andre Træer, navnlig Æt. 



Ligeledes er Bladene paa de nævnte Birke-Skud, som i det 

 hele ofte paa Stubskud, usædvanligt store. Disse to Fænomener 

 maa utvivlsomt sættes i Forbindelse med, at Røddernes fortsatte 

 Arbejde nu ikke længere kommer den hele Stamme og navnlig 

 Kronen til Gode, men kun og derfor i saa meget højere Grad en lille 

 Stammedel nærmest Jorden. 



Et andet Fænomens Forstaaelse er meget mere usikker, nemlig 

 det, at Bladene paa Stubskuddene oftest afviger meget fra dem 

 paa de højere Dele af gamle Træer; Birkenes Blade er meget 

 mere hjertedannede end ellers hos den typiske Vortebirk, og ligner 

 mere Dunbirkens. 



En Del af Birkene grønnes ikke blot ved Foden af Stammen 



