— 112 — 



levende, og fra disse Dele kan man ogsaa hos dette Træ se nye 

 Skud mylre frem. Skuddene fra 1912 optræder grenede; under- 

 tiden med ialt 3 Sæt Akser, og desforuden er Sommerskud meget 

 almindelige. 1 det hele har jeg i 1912 set mange Sommerskud hos 

 Egene, oftest i Enden af Grenene, medens Sideskuddene alle eller 

 for største Delen forblev som skælklædte Knopper. Aarsskuddene 

 er ellers ugrenede. Bladene paa Sommerskuddene afviger ogsaa 

 noget fra det normale. Egene har i det hele ret form forskellige Blade. 



Flere Steder paa de sorte Bakkeflader saa jeg smaa grønne 

 Egeskud, men i intet af de undersøgte Tilfælde vare de af Kim- 

 planter; alle Vegne fandtes der i Jorden Rødder eller maaske 

 Stængeldele, indtil fingertykke, fra hvilke Skuddene havde taget 

 deres Udspring, og dette til Dels allerede i 1911. Paa et Exemplar 

 syntes det at være gamle Rodskud, fra hvilke de nye Skud havde 

 udviklet sig. 



Røn (Sorbus aucuparia). Ogsaa af Rønnen fandtes smaa Skud 

 hist og her paa Fladerne; men heller ikke disse var af Kimplanter. 

 Der findes i Jorden vandrette Aksedele, utvivlsomt Rødder, fra 

 hvilke Skuddene kommer. 



Enerne (Juniperus communis), der fandtes paa de brændte Are- 

 aler, synes helt døde uden at have givet Afkom. 



En Del Granskov og Fyrreplantning brændte. Den første 

 saa jeg ikke, derimod fandtes endnu en Del ung Bjergfyr, ved 

 Vejen op til Toppen ; de var helt dræbte — heldigvis — , og stod 

 sorte og triste med nøgne, strittende, hæslige Stammer og Grene. 

 Mange andre var allerede omhuggede og fjernede. Man skulde fritage 

 Himmelbjerget for de fremmede .Naaletræer, dem har vi nok af i 

 Skovene rundt om Søerne og andensteds i Jylland. 



Af højere Vedplanter maa endnu Hindbær nævnes. Enkelte 

 Steder er der mange lave Skud paa de brændte Flader; Forklaringen 

 er, at de er Rodskud, ved hvilke Hindbær jo formerer sig saa 

 stærkt i Skovene. 



Et Sted saa jeg en Ro sen bu sk, men paa Grund af Pigtraads- 

 hegn kunde jeg kun ad lange Omveje komme nærmere til den og 

 fik den derfor ikke undersøgt. 



Lyngen (Calluna vulgaris). Idet jeg gaar til Dværgbuskene, 

 maa Hedelyngen selvfølgelig nævnes først. Om Lyngen havde faaet 

 Lov at leve til ind i August 1911, vilde Himmelbjerget have været prydet 



