— 123 — 



først efter, hvad en hel Del forskellige Floraer sagde herom, og 

 dernæst lykkedes det mig at skaffe mig levende Materiale; men 

 hverken efter Floraerne eller det Materiale, jeg fik fat i, har jeg været 

 i Stand til fuldtud at afgøre, hvorledes Sagen forholder sig, selvom 

 jeg mener at have fundet den sandsynlige Løsning; det vil øjen- 

 synligt være nødvendigt at følge Oe. aguaticas Udvikling gennem en 

 Vækstperiode. Imidlertid skal jeg her gøre Rede for den Tydning, 

 jeg er naaet til, idet jeg opfordrer alle, der i den kommende Som- 

 mer maatte træffe paa Oe. aquatica — ja naturligvis ogsaa paa 

 Oe. fluviatilis, om det skulde hænde — , til at underkaste den en 

 nøjere Prøve. 



Hvad levende Materiale af Oe. aquatica angaar, da skaffede 

 Mag. sc. Ferdinandsen mig nogle smaa Planter fra Donse, samlede 

 i Dammene dér d. 3. November. Disse Planter var øjensynlig Kim- 

 planter, som havde spiret paa Land, men nu ved Efteraarets højere 

 Vandstand var blevne dækkede af Vand, saaledes at deres yngste 

 og største Blade var Undervandsblade. Deres Bygning minder om 

 saa mange andre Sumpplanters: der er en strakt, 1 — 2 Cm. lang 

 hypokotyl Stængel, som lægger sig ned, og fra Kimbladbaserne ud- 

 gaar da kraftige Birødder, som overtager den hurtigt henfaldende 

 Hovedrods og dens Siderødders Funktion. løvrigt er Planten i 

 dette Stadium en Rosetplante uden strakte Stængelled. — Disse 

 unge Planter passer saaledes godt med Gl ück's Angivelse, og med 

 den, velsagtens hyppigste, Opfattelse, at Oe. aquatica er en toaarig 

 (eller hapaxantisk) Plante uden vegetativ Formering. Men nogle 

 større Planter, som jeg selv samlede d. 24. November i Jonstrup 

 Vang i en Skovsump, som Professor Raunkiær havde givet 

 mig Anvisning paa, synes at tvinge til en anden Forestilling om 

 Plantens Varighed. Skovsumpen, der ved Sommertid er næsten 

 uden Vand, var nu i det sene Efteraar en Dam med over en halv 

 Meter dybt Vand. Paa den over store Partier nøgne Bund stod 

 spredte Eksemplarer af Oe. aquat., dels de nu henraadnede, af- 

 blomstrede Stængler fra i Sommer, og dels store kraftige Under- 

 vandsrosetter. De afblomstrede Stængler begyndte forneden med en 

 opret, noget opsvulmet Grunddel med korte Internodier, og derfra 

 fandtes saa en jævn Overgang til den blomstrende Luftstængel; der 

 var ikke Antydning af Udløbere at finde, og dog var det i Sumpens 

 bløde Bund let at faa Planterne ganske uskadt op; derimod saas i 

 Akslerne af nogle af de nedre Internodier af Luftstænglen (ikke af 



9* 



