- 126 — 



Der er i Foraaret saaet en hel Del Frø, som har givet Ophav til 

 en tæt staaende Bestand af Rosetplanter ; disse har alle en kort- 

 leddet, opretstaaende Stængel med tæt siddende Blade; men i Hjør- 

 nerne af enkelte af disse Blade fandtes spinkle Skud med strakte 

 Led, og disse Skud løsnedes saa let fra Moderplanten, at det ved 

 Undersøgelsen kun var muligt for de yngste Skuds Vedkommende 

 at forsikre sig om, at de virkelig var Sideskud fra Rosetten. Her 

 findes saaledes oprette strakte Sideskud, der øjensynlig let formerer 

 Arten, og som ser ganske ud som dem paa det afvigende Individ 

 af Oe. aquatica. 



Hvis denne Hypotese om Oe. aquatica^ vegetative Formering 

 er rigtig, maa den betragtes som en fleraarig Plante med nogen 

 Evne til vegetativ Formering. 



Ser vi nu efter hvad Floraerne siger, finder vi en Rigdom paa 

 hinanden modsigende Erklæringer: 



Af de danske Floraer finder vi hos Hornemann og Drejer: 

 tyk, tapformet, but Rod og toaarig, hos Lange det samme dog 

 med Tilføjelsen: eller fleraarig; hos Raunki ær siges „med Udløbene", 

 og hos Rostrup (11. Udg.) omtales Varigheden slet ikke. 



De svenske Floraer (Hartman, Areschoug og Neuman) 

 omtaler den alle som toaarig, dog har Neuman alligevel Ordene: 

 „stjälk med ... rötter, samt utlöpare". I Sernander's „Sprid- 

 ningsbiologi" siges (S. 190) om Arten: „Bladbärande toppar af de 

 utlöpande föryngringsskotten anträffas stundom i driften." Med 

 Undtagelse af denne sidste Angivelse hidrører de nordiske Floraers 

 Omtale af Udløbere vist fra Paavirkning af de mellem- og vest- 

 europæiske Floraer. Disse siger nemlig gennemgaaende, at Arten 

 er fleraarig og med Udløbere, f. Eks. Koch's „Synopsis" (3. Aufl.): 

 „Stg. am Grunde oft kriechend, oder aufr., an den untern Gelenken 

 wurzelnd und oft Läufer treibend." Dog har Asch er son og Gräb- 

 ner (Fl. Nordost. Flachl.): „nicht ausdauernd, 00 u. 



At saa mange mellemeuropæiske Floraer omtaler Arten som 

 fleraarig og med Udløbere, staar muligvis i Forbindelse med, at 

 Oe. fluviatilis indbefattes i deres Oe. aquatica ; dette vilde f. Eks. 

 være naturligt for Döll's „Flora von Baden", da vi jo nu véd 

 fra Glück, at Oe. fluviatilis forekommer i Baden. 



Omhyggelige Angivelser findes hos Gh. Royer, Flore de la 

 côte d'or (p. 201): „Trois modes de reproduction, comme il 

 arrive à tant de plantes aquatiques: par graines, par bourgeons 

 nées de la souche et devenus libres lors de la destruction de celle-ci 



